Želim ti svu sreću ovog sveta.
Mirsela?
Ubij nas!
Možda sam našao način da izlečim ser Džoru.
Molim vas, trudite se da ne vičete.
Ovo je Brendon Stark,
sin Neda Starka.
Uvedimo ih.
Kuća Lanistera već decenijama ima pravu moć u Vesterosu
a sedište te moći je Livačka Stena.
Sivi Crv i Neokaljani će isploviti za Livačku Stenu i zauzeće je.
Pozovite Džona Snežnog.
Bio bi koristan saveznik.
Neka stane pred vas i kaže vam šta mu se sve dogodilo.
Zmajkamen leži na planini zmajstakla.
Ne možemo očekivati da sami pobedimo Vojsku mrtvih.
Trebaju nam saveznici!
Napuštaš svoj narod!
Napuštaš svoj dom!
Dok se ne vratim, Sever je tvoj.
IGRA PRESTOLA Obrada by: www.exyu-subs.tk
Kopile iz Zimovrela. - Patuljak iz Livačke stene.
Poslednji put smo se videli na Zidu.
Pišali ste s ivice, ako se dobro sećam.
Pokupili smo ožiljke usput. -Put je bio dugačak.
Ali obojica smo još živi.
Ja sam Tirion Lanister. - Davos Sivort. -Vitez od Praziluka.
Borili smo se u bici kod Crnobujice.
Na moju nesreću. -Misandei je kraljičina najbliža savetnica.
Dobro došli u Zmajkamen. Naša kraljica zna da ste dugo putovali
i ceni vaš trud. Ako biste mogli da predate oružje...
Naravno.
Molim vas, ovuda.
Odakle ste? Ne mogu da odredim naglasak.
Rođena sam na ostrvu Nat. - Čuo sam da je tamo divno.
Palmina stabla i leptiri. Ja nisam bio tamo.
Ovo mesto se promenilo.
A Sansa? Čujem da je živa i zdrava. -Jeste.
Da li joj nedostajem?
Lažan brak. I nekonzumiran. - Nisam pitao. -Pa bio je.
To jest, nije. Kako god.
Pametnija je nego što dopušta da se vidi. -Sad dopušta. -Dobro.
Voleo bih da čujem kako je regrut Noćne straže postao Kralj na Severu.
Ako vi meni kažete kako je Lanister postao Desnica Deneris Targarjen.
To je duga i krvava priča. Iskreno, veći deo vremena sam bio pijan.
Moji vazali misle da sam budala što sam došao. -Naravno.
Da sam vaša Desnica, savetovao bih vam da ne idete.
Opšte pravilo je da Starkovi ne prolaze dobro na jugu. -Istina.
Ali ja nisam Stark.
Rekao bih vam da ćete se navići na njih...
Ali nikad se ne naviknete.
Dođite, njihova majka vas čeka.
Pitao sam se zašto niste dočekali naše goste.
Preklinjali ste nas da pozovemo Kralja na Severu.
Ne želite opet da ga vidite? - Ja sam odradila svoje.
Spojila sam led i vatru. -Neobična.
Hvalili ste Džona Snežnog, ali kad je stigao, sakrili ste se na liticu.
Nisam mislio da ste stidljiva devojka.
Moje vreme da šapućem u uši kraljeva je prošlo. -Sumnjam.
Dajte nama običnima da okusimo moći postajemo lav koji je okusio čoveka.
Ništa više nije tako slatko. -Niko od nas više nije obična osoba.
Nisam se lepo rastala od Kralja na Severu. Niti od njegovog savetnika.
Zašto? -Zbog greški koje sam počinila.
Strašnih greški.
Bila bih smetnja da ostanem. -Kuda ćete onda?
U Volantis. -Dobro.
Nemojte se ljutiti, ali mislim da ne bi trebalo da se vraćate u Vesteros.
Nisam siguran da biste ovde bili bezbedni.
Vratiću se, dragi Pauče. Poslednji put.
Gospo... -Moram da umrem u ovoj stranoj zemlji.
Kao i vi.
Stojite u prisustvu Deneris Olujrođene, od kuće Targarjen,
zakonite naslednice Gvozdenog prestola i kraljice Andala
i Prvih ljudi, zaštitnice Sedam kraljevstava, Majke zmajeva,
Kalisi Velikog travnatog mora, Neizgorele, Kršiteljke lanaca.
Ovo je Džon Snežni.
On je Kralj na Severu. -Hvala što ste toliko daleko doputovali, lorde.
Nadam se da more nije bilo teško. - Vetrovi su bili blagi. -Oprostite.
Znam da imam naglasak iz Buvljaka,
ali Džon Snežni je Kralj na Severu, Vaše veličanstvo, a ne lord.
Oprostite. -Vaše veličanstvo, ovo je Ser Davos Sivort.
Oprostite, Ser Davose, nisam se službeno obrazovala,
ali zar poslednji Kralj na Severu nije bio Toren Stark,
koji se poklonio mom pretku, Egonu Targarjenu?
U zamenu za svoj životi živote Severnjaka,
Toren se zakleo na večnu odanost kući Targarjen.
Ili sam pogrešila?
Nisam bio tamo, Vaše veličanstvo. - Ne, naravno da niste.
Ali Zakletva je Zakletva. A večna znači...
Šta znači večna, lorde Tirion? -Zauvek.
Zauvek. Pa pretpostavljam, lorde, da ste došli da se poklonite.
Nisam.
To je nezgodno. Toliko ste proputovali
da izdate veru kući Targarjen? -Da izdam veru?
Vaš otac je spalio mog dedu živog. Spalio je mog strica živog.
Spalio bi i Sedam kraljevstava... - Moj otac je bio zao čovek.
U ime kuće Targarjen, tražim vaš oproštaj za zločine
koje je počinio protiv vaše porodice i tražim od vas
da ćerki ne sudite zbog greha njenog oca.
Naše kuće su vekovima bili saveznici.
I to su bila najbolji vekovi Sedam kraljevstava.
Vekovi mira i blagostanja, s Targarjenom na Gvozdenom prestolu
i Starkom kao Guvernerom Severa.
Ja sam poslednji Targarjen, Džone Snežni.
Poštujte zakletvu svog pretka mom pretku.
Poklonite mi se i imenovaću vas za Guvernera Severa.
Zajedno ćemo spasiti zemlju od onih koji žele da je unište.
Imate pravo.
Niste krivi za zločine svog oca.
Ali ni mene ne obavezuju zakletve mojih predaka.
Zašto ste onda ovde? -Jer mi treba vaša pomoć, a vama moja.
Jeste li videli tri zmaja kako vas preleću kad ste stigli? -Jesam.
I jeste li videli Dotrake, koji su se svi zakleli da će ubijati za mene?
Teško ih je ne videti. - A meni treba vaša pomoć?
Ne da porazite Sersei. Sutra možete da napadnete Kraljevu Luku
i grad bi pao. Mi smo ga skoro zauzeli, a nismo imali zmajeve.
Skoro. -Ali niste napali Kraljevu Luku. Zašto ne?
Mislim da ne želite da ubijete hiljade nevinih.
To je najbrži način da pobedite, ali vi to ne želite da učinite.
Što znači, u najmanju ruku, da ste bolji od Sersei.
To i dalje ne objašnjava zašto mi treba vaša pomoć.
Jer sad smo vi, ja, Sersei i svi ostali
deca koja se igraju i viču kako pravila nisu poštena.
Rekli ste mi da vam se sviđa ovaj čovek. -Tačno. -Otkako me je upoznao,
odbio je da me nazove kraljicom i pokloni se i sad me naziva detetom.
Mislim da nas sve naziva decom. U figurativnom smislu.
Svi koje znate će umreti pre kraja zime
ako ne porazimo neprijatelja na Severu. -Meni se čini
da ste vi neprijatelj na Severu. - Nisam vam neprijatelj.
Mrtvi su neprijatelj. -Mrtvi?
Opet figurativno značenje? -Vojska mrtvih maršira. -Vojska mrtvih?
Ne znate me dobro, lorde, ali da li mislite da sam lažov ili ludak?
Ne mislim da ste išta od toga. - Vojska mrtvih je stvarna.
Tuđini su stvarni, kao i Kralj noći. Video sam ih.
Ako pređu Zid dok se mi svađamo...
Gotovi smo.
Rođena sam na Zmajkamenu.
Nije da se sećam toga. Pobegli smo pred Robertovim ubicama.
Robert je bio najbolji prijatelj vašeg oca, zar ne?
Pitam se je li znao da je njegov najbolji prijatelj poslao ubice
da ubiju bebu u kolevci? Ali to sad nije važno.
Provela sam životu stranim zemljama.
Toliko ljudi je pokušalo da me ubije da im ne pamtim imena svima.
Prodavali su me kao kobilu. Okovali su me i izdali.
Silovali i okaljali. Znate li šta mi je davalo snagu u izgnanstvu?
Vera.
Ne u bogove, mitove ili legende.
Nego u sebe. U Deneris Targarjen.
Svet vekovima nije video zmaja dok se moja deca nisu rodila.
Dotraci nisu prešli more. Ijedno more.
Ali za mene jesu.
Rođena sam da vladam nad Sedam kraljevstava. I hoću.
Vladaćete grobljem ako ne porazimo Kralja noći.
Već je počeo rat protiv moje sestre. Ne možete da očekujete da stanemo
u i pridružimo vam se protiv... Čega god da ste videli iza Zida.
Ne verujete mu. Razumem. Zvuče kao gluposti.
Ali ako je sudbina dovela Deneris Targarjen na naše obale,
učinila je i Džona Snežnog Kraljem na Severu.
Vi ste prvi doveli Dotrake u Vesteros?
On je prvi ujedinio Divljane i Severnjake.
Proglasili su ga za lorda zapovednika Noćne straže i kralja
ne zbog toga ko je jer je niko. On je kopile.
Svi opasni kučkini sinovi su ga odabrali za vođu
jer veruju u njega.
A on se suočio sa svim stvarima u koje vi ne verujete.
Borio se protiv njih i rizikovao je život za svoj narod.
Primio je nož u srce zbog naroda. Dao je svoj ži...
Ako ne ostavimo razmirice po strani, umrećemo.
Onda neće biti važno čiji kostur sedi na prestolu.
Ako nije važno, onda kleknite. Zakunite se na odanost kraljici
i pomozite joj da porazi moju sestru i zaštitićemo Sever.
Nema vremena za to. Nema vremena ni za šta. Dok mi raspravljamo...
Ne treba vam vreme da se poklonite. Stanite uz nju. -A zašto bih?
Bez uvrede, Vaše veličanstvo, ali ne znam vas.
Što se mene tiče, vaše pravo na presto potiče od vašeg oca,
a moj otac se borio da zbaci Ludog kralja.
Gospodari Severa su mi iskazali poverenje da ih vodim
i nastaviću to da radim najbolje što mogu.
To je pošteno.
Pošteno je i podsetiti da sam ja zakonita kraljica Sedam kraljevstava.
Time što ste se proglasili za kralja najsevernije kraljevine
vodite otvorenu pobunu.
Izvinjavam se. Sigurno ste umorni nakon dugog puta.
Pripremićemo vam kupke i večeru u sobama.
Jesam li vaš zarobljenik?
Još niste.
Gvozdeni ljudi i Dornjani su napadnuti na putu u Dornu.
I? -Dva ili tri broda su pobegla, a ostatak je potopljen ili zarobljen.
Elarija i Peščane zmije su mrtve ili zarobljene. Grejdžoji isto. -Svi?
Podignite ga!
Sestra ti je mrtva? - Juron je drži.
Video si ga da je oteo?
Ali ti si pobegao? -Nisam mogao da je spasim. Pokušao sam.
Ne bi bio ovde da si pokušao.
Ubice!
Kurvo! -Izdajice!
Kakav život! Pogledajte ih! Slave Grejdžoja!
Biću iskren. Diže mi se.
Jesi li videla lice malog Teona pre nego što je skočio u more?
O, ne! Kakav seronja!
Prokleta kučko!
Moja kraljice, prihvatite ovaj poklon u ime svih svojih vernih podanika
sa Gvozdenih ostrva.
Dajem vam ono što nijedan drugi muškarac nije mogao da vam da.
Pravdu.
Pravdu za vašu ubijenu ćerku.
Dokazali ste se kao najveći kapetan četrnaest mora
i kao istinski prijatelj krune. - Zaslužujete više od prijatelja.
A vi poštenu nagradu za vaše junaštvo.
Postoji samo jedna nagrada koju želim.
Dobićete šta želite.
Kad se rat završi.
S Juronom Grejdžojem na čelu naše mornarice
i Džejmijem Lanisterom na čelu naše vojske,
sinovi i ćerke Vesterosa će odbraniti našu zemlju.
Nema ničeg sličnog ljubavi naroda, zar ne? Ali vi ne znate kako je to.
Ova ista rulja je nedavno pljuvala po mojoj sestri.
Ako nas izdate, slaviće kad vide vašu glavu na koplju.
Ili vašu. Oni samo vole odsečene glave.
Slušajte, ako imate neki savet, rado bih vas saslušao
ako imate sat ili dva. Kao braća. -Savet?
Voli li nežno ili grubo? Prst u dupetu?
Tiho, ne sad. Razgovaraćemo Posle.
Želim da znate da razumem. Premda smo neprijatelji, razumem bes
koji vas pokreće. Bila sam tu onog dana
kad je ser Gregor smrskao glavu vašem ljubavniku.
Ako zatvorim oči, mogu da čujem kako Oberinova lobanja puca.
Zvuk vašeg vriska. Nikad nisam čula tako nešto.
Pomislila sam, to je prava ljubav.
Oberin je izgledao divno tog dana.
Niko se nije kretao kao on ili bio tako vešt s kopljem.
Čak ni ser Gregor nije mogao da ga zaustavi.
Da ga samo nije izazivao. Mogao je da ode i pusti ser Gregora da umre.
Ali vaš ljubavnik nije bio takav, zar ne?
Sad je negde sahranjen, a ser Gregor je jači nego ikad.
To vam sigurno teško pada.
Kad mi je oduzeta jedina ćerka...
Ne možete da zamislite kako je to osim ako niste izgubili dete.
Sama sam je dojila, premda su mi rekli da je dam dojilji.
Nisam mogla da podnesem da je vidim u rukama druge žene.
Ja nisam imala majku, ali Mirsela jeste.
Bila je moja i vi ste mi je oduzeli. Zašto?
Sad nije važno.
Vaša ćerka je takođe lepotica. Te smeđe oči, te usne.
Savršena dornjanska lepota.
Sigurno vam je najdraža. Znam da ne bi trebalo da preferiramo decu,
ali ljudi smo.
Volimo koga volimo.
Izvinite, ne razumem vas. Zbog poveza vas uopšte ne razumem.
Sigurno je frustrirajuće.
Svi donosimo izbore. Izabrali ste da ubijete moju ćerku.
Sigurno ste se osećali moćno nakon te odluke.
Osećate li se moćno sad?
Ne spavam mnogo. Zapravo, uopšte.
Ležim u krevetu i zurim u baldahin i zamišljam kako ubijam neprijatelje.
Kako da uništim Elariju Peščanu, ženu koja mi je ubila jedinu ćerku?
Mislila sam da vam ser Gregor smrska lobanju kao Oberinu.
To bi bilo poetski, ali brzo. Prebrzo.
Razmišljala sam da smrska lobanju vašoj ćerki.
Tako je lepa. Pomisao da to prelepo lice puca kao jaje...
Ne, to nije u redu.
Mama!
Kiburn je najpametniji čovek kog znam. Otkrio je
kojim otrovom ste ubili Mirselu.
Dugačak pozdrav, zar ne? - Dugačak oproštaj. -Taj.
Koliko dugo treba otrovu? - Teško je reći. Sati, dani.
Zavisi od fizičkog stanja subjekta. -Ali smrt je sigurna?
O, da, veličanstvo. Apsolutno sigurna.
Vaša ćerka će umreti u ovoj ćeliji i vi ćete to gledati.
Provešćete ovde ostatak svog života.
Ako odbijete da jedete, silom ćemo vas nahraniti.
Živećete i gledaćete kako vaša ćerka trune.
Gledaćete kako to prelepo lice trune, u kost i prašinu.
I sve vreme ćete promišljati o svojim izborima.
Neka stražari redovno menjaju baklje. Ne želim da išta propusti.
Ne.
Nemoj.
Šta radiš? Niko ne sme da nas vidi ovako.
Ja sam kraljica Sedam kraljevstava. Mogu šta hoću.
Izvinjavam se, veličanstvo. Stigao je posetilac iz Bravosa. -Dobro.
Trebaće nam novi čaršavi. - Odmah, Vaše veličanstvo.
Ne, hvala.
Moje saučešće zbog smrti vašeg sina. Čuo sam da je bio divan momak.
Gvozdena banka vas nije poslala da izrazite saučešće.
Saučešće i čestitke.
Veliki je uspeh postati prva kraljica Sedam kraljevstava.
Gvozdena banka ceni kako ste odbacili breme praznoverja
i oslobodili krunu od elemenata koji bi potkopali vladavinu prava.
Uništenje Belorove septe je bila tragična nesreća. -Zaista.
Ali ponekad su tragedije potrebne da se uspostavi red i razumno vođstvo.
Gvozdena banka želi svoje zlato natrag. -Ni vaš otac nije okolišao.
Da, vaši dugovi su veliki. A sad ste u sukobu na nekoliko frontova.
Oboje znamo koliko je ratovanje skupo. -| znamo da zlato pobeđuje.
Vaši trezori su prazni. Vaš rasipni pokojni muž ih je ispraznio.
Najbogatiji saveznici, Tireli, sad su vam neprijatelji i opkoljeni ste.
A Gvozdena banka želi da se kladi na pobednika. -Mi se ne kladimo.
Ulažemo u poduhvate koji mogu da uspeju. -Fin izraz za klađenje.
Rat je već počeo. Pustila sam prvu krv.
Obezglavila sam dornjansku zmiju.
Moja armada vlada Uskim morem. - Juronova armada vlada morem.
Juron Grejdžoj mi je odan. -Za sada.
Deneris Targarjen ima tri odrasla zmaja.
Kako će se drveni brodovi nositi sa zmajevima koji bljuju vatru?
Njeni zmajevi nisu neranjivi kao što mnogi misle.
Hajde da razgovaramo o Targarjenki. Želite da uložite u nju?
Gvozdena banka je ulagala i u trgovinu robljem. Kakva vam je zarada
sad kad je Deneris oslobodila sve robove?
Trgovina robljem je u padu, istina. - Koliko sam čula,
smatra se više revolucionarkom nego kraljicom.
Prema vašem iskustvu, kako banke prolaze s revolucionarima?
Lanisteri vam duguju mnogo novca, ali Lanisteri uvek vraćaju dugove.
Vraćaju li ih bivši robovi, Dotraci ili zmajevi?
Zaista ste ćerka svog oca. - Dajte mi dve nedelje.
Ostanite u gradu kao moj počasni gost i kad se vratite u Bravos,
kunem vam se da će dug biti vraćen.
Došao sam ovamo da mozgam kako nisam predvideo napad Grejdžoja.
Ali otežavate mi. Bolje vam ide mozganje nego meni.
Osećam se neuspešno u mozganju zbog neuspeha.
Ja sam zarobljenik na ovom ostrvu. -Ne bih rekao.
Možete slobodno da se krećete dvorcem, plažama...
Ali na brod ne mogu. Uzeli ste mi ga. - Ne bih rekao da smo ga uzeli.
Ne želim da se igram rečima. Mrtvi dolaze po nas.
Vi smislite šta ćemo s mojom nestalom flotom i saveznicima,
a ja ću smisliti šta ćemo s mrtvacima. -Teško mi da je razumem.
Da mi je neko rekao za Tuđine i Kralja noći...
Verovatno mi ne verujete.
Zapravo, verujem. -Pre niste.
Zvali ste ih kvrgavcima i čudovištima. Sećate li se?
Rekli ste da su to gluposti. - | bile su. Svi su to znali.
Ali onda ih je Mormont video. I vi. A verujem očima poštenog čoveka
više nego onome što svi znaju.
Kako da uverim ljude koji me ne znaju da dolazi da ih ubije neprijatelj
u kog ne veruju? -Dobro pitanje. - Znam da jeste, ali tražim odgovor.
Ljudski umovi nisu stvoreni za tako velike probleme.
Tuđini, Kralj noći, vojska mrtvih.
Skoro je olakšanje suočiti se s poznatim čudovištem
kao što je moja sestra.
Moram da pripremim moj narod za ono što dolazi.
Ne mogu da im pomognem odavde.
Voleo bih da odem.
Malo je verovatno da ste postali Kralj na Severu jer lako odustajete.
Svi su mi rekli da učim iz očevih grešaka. Ne idi na jug.
Ne javljaj se ćerki Ludog kralja, stranoj osvajačici.
A eto me. Severnjačka budala. -Deca nisu svoji očevi.
Na sreću svih nas.
A ponekad i strane osvajačice i severnjačke budale mogu da iznenade.
Deneris je odavno mogla da napadne Vesteros, ali nije.
Ostala je ovde i spasila je mnoge od groznih sudbina.
Neki od njih su na ostrvu s nama.
Dok ste ovde, pitajte ih šta misle o ćerki Ludog kralja.
Štiti ljude od čudovišta. Kao i vi. Zato je došla ovamo.
I neće otići da se bori protiv neprijatelja kog nije videla
na osnovu reči čoveka kog ne zna. Nakon samo jednog razgovora.
To nije razuman zahtev.
Imate li kakav razuman zahtev?
Kako to mislite? -Možda jeste severnjačka budala.
Pitam da li mogu nekako da vam pomognem.
Zmajstaklo? -Da. Vulkansko staklo. Opsidijan.
Kaže da ga imate mnogo ovde. - Zašto razgovaramo o staklu?
Ostali smo bez dva saveznika. -Zato sam razgovarao sa Džonom Snežnim,
potencijalnim saveznikom.
A šta će Kralju na Severu zmajstaklo?
Navodno može da ga pretvori u oružje koje ubija Tuđine.
Ili ih zaustavlja. Uništava ih? Nisam siguran u nomenklaturu.
A šta vi mislite o vojsci mrtvih i Tuđinima i Kralju noći?
Voleo bih da verujem da se Džon Snežni vara ali jedan mudrac je rekao
da ne treba verovati u stvari samo jer želimo da verujemo u njih.
Koji mudrac je to rekao? - Ne sećam se.
Pokušavate da predstavite svoje izreke kao drevnu mudrost?
Ne bih to nikad uradio.
Vama.
Verujem Džonu Snežnom jer je ovde. Savetnici bi mu rekli da ne dolazi.
Ja bih mu rekao da ne dolazi. A on je ipak ovde.
Ne morate da mu verujete. Dajte mu da uzme zmajstaklo.
Ako greši, ne košta vas ništa. Niste ni znali da ga imate.
Vama to ništa ne znači. Dajte mu nešto tako što mu nećete dati ništa.
Napravite korak prema dobrom odnosu s mogućim saveznikom.
Neka bude zaokupljen dok se mi bavimo našim stvarima. Livačkom stenom.
Šta je ser Davos rekao? Da je primio nož u srce za svoj narod?
Primetio si to? -Dopustite im povremene fantazije.
Na Severu je turobno.
Neverovatno je videti ih.
Nazvala sam ih po braći, Viserisu i Regaru. Sad su obojica mrtvi.
I vi ste ostali bez dva brata.
Ljudi su mislili da su zmajevi zauvek nestali, ali evo ih.
Možda bi svi trebalo da preispitamo ono što mislimo da znamo.
Razgovarali ste s Tirionom. - On je moja Desnica.
Uživa u razgovoru. -Svi uživamo u onome u čemu smo dobri.
Ja ne.
Neću dopustiti Sersei da ostane na prestolu. -Nisam ni mislio.
I nisam promenila mišljenje o tome koja kraljevsta mu pripadaju. -Ni ja.
Dopustiću vam da kopate zmajstaklo i napravite oružje od njega.
Daću vam resurse ili ljude koji vam trebaju.
Hvala vam.
Dakle, verujete mi za Kralja noći i vojsku mrtvih?
Bolje da se bacite na posao, Džone Snežni.
Koliko imamo? -Četiri hiljade bušela, gospo. -Šta to znači?
Za trenutne stanovnike zamka je to dovoljno za godinu dana. Možda više.
A koliko je trajala najduža zima u proteklih stotinu godina?
Nisam siguran. Proveriću spise meštra Luvina.
Imao je primerke svih poruka.
Govorite mi da nemamo dovoljno hrane.
Pogotovo ako vojske Severa dođu da brane Zimovrel.
Ne, gospo, verovatno ne. - Onda moramo da se pripremimo za to.
Iz kog god pravca da pretnja dođe, ovo je najbolje utočište.
Moramo da povećamo zalihe žita regularnim isporukama
Ali ako ceo Sever bude morao da dođe ovamo, neće stići da nose žito.
Vrlo mudro, moja gospo. -Meštre Volkan, pobrinućete se za to?
Prekrivaju li oklop kožom? - Ne, gospo. -Zar ne bi trebalo?
Kad dođe prava zima... - Zaista bi trebalo. Oprostite.
Ti, zašto na oklopima nema kože?
Komandovanje vam leži. Severnjaci gledaju na sever,
brinu se zbog pretnje iza Zida. -| trebalo bi.
Poznajem Sersei bolje od ikog ovde. Ako joj okrenete leđa...
Ne znate Sersei bolje od ikog ovde. -Samo sam hteo da kažem...
Da je žena koja mi je ubila majku, oca i brata opasna?
Hvala na mudrom savetu.
Dogodiće se jedna od dve stvari. Ili će mrtvi poraziti žive,
a onda će našim mukama doći kraj. Ili će život pobediti. I šta onda?
Nemojte da se borite na Severu ili Jugu.
Sve bitke vodite stalno i uvek. U svom umu.
Svi su vam neprijatelji, svi su vam prijatelji.
Svi mogući ishodi se događaju odjednom. Živite tako
i ništa vas neće iznenaditi. Sve što se dogodi, biće nešto
što ste već videli.
Ledi Sansa, vrata!
Zdravo, Sansa.
Volela bih da je Džon ovde. - Da, moram da razgovaram s njim.
Ti si poslednji živi zakoniti sin našeg oca.
Sad si gospodar Zimovrela. -Ne mogu da budem gospodar Zimovrela.
Ne mogu da budem gospodar ničega. Ja sam Trooki gavran.
Ne znam šta to znači. - Teško je objasniti.
Pokušaj. Za mene.
Znači da mogu da vidim sve.
Sve što se ikad dogodilo. Svima. Sve što se sad događa.
Sad su to delići, fragmenti.
Moram da naučim da vidim bolje.
Kad Duga noć opet dođe, moram da budem spreman.
Kako znaš sve to? -Trooki gavran me naučio. -Zar nisi ti Trooki gavran?
Rekao sam ti da je teško objasniti.
Brene... -Žao mi je zbog svega što ti se dogodilo.
Žao mi je što se dogodilo ovde, u našem domu.
Ta noć je bila divna.
Sneg je padao, kao i sad.
I ti si bila tako lepa.
U svojoj beloj venčanici.
Moram unutra, Brene. - Ja ću ostati još malo.
Boli li? - Pomalo. Manje nego pre.
Čini se da infekcija više nije aktivna.
Neobično. I neverovatno.
Čak bi se moglo pomisliti da je čitav gornji sloj kože odstranjen,
a da je potom sve premazano nekom mašću.
Ne znam ništa o tome. Samo mi je postalo bolje.
Pretpostavio sam da je zbog odmora.
I klime.
Klima. Možete da idete, ser. Ova ćelija je za zarazne.
A vito više niste. Tarli, želim da razgovaram s tobom većeras.
Koliko je loše? -Izgleda da ću većeras saznati.
Kuda ćete? -Predao sam se bolesti čim sam je prvi put video.
Znao sam da će me ubiti ili bih se ubio
pre nego što ona to učini. Deneris Olujrođena me je razuverila.
Mesto mi je uz nju. Dugujem joj život.
Njoj i vama.
Vaš otac me je spasao više puta. Morao sam nekako da mu se odužim.
Možda ćemo se opet sresti. -Nadam se.
Lečio si ga. -Da.
Ko ti je rekao da ga lečiš?
Niko. -Ko ti je zabranio da pokušaš da ga lečiš?
Čini mi se, vi. - Ali ipak si ga lečio. -Da.
Zabranio sam to jer je opasno i retko uspešno.
Pogotovo na nekome tih godina. Mogao si da zaraziš sebe i druge.
Mogao si da pobiješ celu Citadelu.
Ali nisi. To je mukotrpan i težak zahvat.
Mnogi meštri s verigama lekara su pokušali i nisu uspeli.
Ali ti si uspeo. Kako?
Pročitao sam knjigu i pratio upustva.
Taj čovek je živ zbog tebe.
Treba da budeš ponosan.
Hvala, arhimeštre. -Dođi.
Svi ovi rukopisi i spisi trunu. Moraš da ih kopiraš.
Očekivao si nagradu.
Tvoja nagrada je što nisi proteran iz Citadele.
Bolje počni. Pazi na papirnate gnjide. Vole meso.
Moramo da pronađemo flotu Jurona Grejdžoja i potopimo je.
Već je uništio velik deo naše flote. Poslati ostatak brodova za njim...
Ne govorim o slanju brodova.
Da li biste i vi morali da idete? Juronovi brodovi mogu biti bilo gde.
Ili na više mesta. Leteli biste sami ko zna koliko.
Ne bih bila sama. Bila bih sa Drogonom, Viserionom i Regarom.
Šta im ko može? - Mogu da učine nešto vama.
Dovoljna je samo jedna strela. -To je ogroman rizik. Suviše ste važni.
A Livačka stena? -Neokaljani će uskoro biti tamo. -| šta ih čeka?
Teška situacija. Znaju da dolazimo. -Da.
Sersei smatra da je moja misija da uništim kuću Lanister.
Biće spremna.
Niko nikad nije zauzeo Stenu. Vojska Lanisterovih je još vojska mog oca.
Dobro su pripremljeni. Ima ih barem 10.000. Videće kako dolazimo.
Biće spremni.
Kapije Livačke stene su neprobojne.
Borba na zidinama će biti teška. Bićemo u gorem položaju.
Mnogi će umreti. Kao što je moj otac rekao.
To s mojim ocem je zanimljiva stvar. Izgradio je našu kuću iz ruševine.
Izgradio je našu vojsku i Livačku stenu.
Ali nije izgradio kanalizaciju. To je bilo ispod njegove časti.
Posao je dao najbezvrednijem biću koje je mogao da nađe. Meni.
I imao je pravo. Bio sam bezvredan. A i moje društvo. Uglavnom žene.
Nisu bile dobrodošle na Steni. Moj otac to nije odobravao.
Nisam mogao da ih dovodim na prednja vrata,
pa sam, dok sam gradio kanalizaciju, sagradio nešto i za sebe.
To je bio prolaz čiji je ulaz u zalivu i koji vodi do glavne kule.
Nema boljeg mesta od podzemlja za niske strasti.
Livačka stena je neprobojna tvrđava.
Ali kao što je moj prijatelj rekao...
Daj mi deset dobrih ljudi i prodreću u kučku.
I tako počinje.
Suočiće se s većim delom Lanistera. Biće brojčano slabiji.
Vojska moje sestre se bori za nju iz straha.
Neokaljani se bore za nešto veće. Boriće se za slobodu.
I osobu koja im je omogućila. Boriće se za vas.
I zato će pobediti.
Nema više nikog. - Trebalo je da ih bude više.
Mnogo više.
Gde su? Gde su ostali Lanisteri?
Gotovo je? -Da.
Sad kiše plaču nad našim zamkom.
Jesmo li se dobro borili? -Koliko ste mogli.
To nam nikad nije bila jača strana. Zaista smo zlatne ruže.
Vaš brat i njegova nova kraljica su mislili da branite Livačku stenu.
Iskreno, Livačka stena ne vredi više mnogo.
Vredi meni. Ali moje lepe uspomene iz detinjstva
neće pomoći Sersei da zadrži presto. -Pa ste im je dali.
Za sada. Neće moći da je zadrže. Juronovi brodovi su spalili njihove.
Ispraznili smo zalihe hrane i moraće da napuste položaj,
pa će morati da marširaju preko Vesterosa.
A vi ste svoju pravu vojsku odveli tamo kuda oni nisu otišli.
Kao što je Rob Stark učinio meni u Šaputavoj šumi.
Učimo na neuspesima. -Da. Onda ste sad već mudri.
Otac je uvek govorio da sporo učim. -Ako je bio tako pametan,
zašto nije uzeo Visoki Sad kad su vam rudnici zlata presušili?
Pretpostavljam da ću uskoro moći sama da ga pitam.
Više neću učiti na svojim greškama, zar ne?
Kako ćete to da učinite? Tim mačem?
To je bio Džofrijev mač, zar ne? Nije da ga je koristio.
Kako ga je ono zvao?
Udovičin jauk.
Zaista je bio pička, zar ne?
Učinila sam grozne stvari da zaštitim porodicu.
Ili sam posmatrala kako ih čine prema mojoj naredbi.
Nikad nisam gubila san zbog toga. Bile su potrebne.
A šta sam smatrala potrebnim za sigurnost Tirelovih, to sam učinila.
Ali vaša sestra je učinila stvari koje nisam ni mogla da zamislim.
To mi je bila najveća greška. Nedostatak mašte.
Ona je čudovište, znate to? -Za vas jeste.
I druge. Ali kad pobedimo i ne bude protivnika,
kad ljudi budu živeli mirno u svetu koji je izgradila,
mislite da će ih mučiti kako ga je izgradila?
Volite je. Zaista je volite.
Sirota budalo. Doći će vam glave.
Možda. Ali šta mi koristi da raspravljam o tome s vama?
S kim ćete onda? Nemate bolje garancije da to što kažete
neće otići iz ove sobe. Ali možda imate pravo.
Ako vas je doterala ovamo, onda je to van vaše kontrole.
Da, jeste.
Ona je pošast. I žalim što sam pomogla da se proširi. I vi ćete.
Mislim da smo gotovi.
Kako će se to dogoditi? - Sersei je imala nekoliko ideja.
Bičevanje na ulicama i odrubljivanje glave ispred Crvene Tvrđave.
Dranje kože i vešanje na zidinama Kraljeve Luke.
Odvratio sam je od toga.
Hoće li boleti? -Ne, pobrinuo sam se za to. -To je dobro.
Ne bih želela da umrem kao vaš sin. Da se hvatam za vrat,
da mi pena izbija na usta dok su mi oči krvave, a koža ljubičasta.
Sigurno vam je to bilo grozno. Kao Kraljevom gardisti i ocu.
Meni je bilo grozno. Šokantan prizor.
Nisam to nameravala.
Morate da shvatite, nisam videla kako otrov deluje.
Recite Sersei. Želim da zna da sam to bila ja.
Obrada by: www.exyu-subs.tk