Vi burde ikke være her.
-Hvis din far... -Han opdager det ikke.
Men hvis han opdager det...
Du behøver ikke være bange for min far.
-Er du helt sikker? -Ja.
-Vi burde ikke gå derind. -Jo.
Gå jeres vej.
-Kom. -Nej.
Lyt til din ven.
De sagde, at du var rædselsvækkende. At du havde kattetænder og tre øjne.
Men du er ikke rædselsvækkende. Du er kedelig.
Du ved ikke, hvad jeg er.
Du er en heks, der kan spå om fremtiden. Spå om min.
Alle vil vide, hvad fremtiden bringer, indtil de får det at vide.
Dette er min fars jord. Min jord.
Spå om min fremtid. Ellers får jeg dine to kedelige øjne stukket ud.
Dit blod.
Jeg skal smage på det.
Du må stille tre spørgsmål, men du vil ikke synes om svarene.
Jeg er forlovet med prinsen. Hvornår bliver vi gift?
Aldrig. Du skal giftes med kongen.
-Men jeg bliver dronning, ikke? -Jo.
Du bliver dronning... i et stykke tid.
Indtil der kommer en anden, yngre og smukkere-
-der styrter dig og tager alt det, du har kært.
-Får kongen og jeg børn? -Nej. Kongen får 20. Du får tre.
-Det giver ikke mening. -Af guld bliver deres kroner.
Af guld bliver deres klæder.
Vi er nødt til at gå. Vi er nødt til at gå, Cersei.
Deres Højhed. De sørgende venter.
Lad dem vente. Jeg vil være alene med ham.
-Mange af dem har rejst meget langt. -Lad dem vente.
Han ville ikke have, du skulle blive kongevagt. Nu vogter du hans lig.
Det, han byggede, er vores nu.
Han byggede det for vores skyld.
De forsøger at tage det fra os. Alle derude. Vores fjender.
Når de ser stenene på øjnene, forsøger de at skabe splid mellem os.
De har intet med det at gøre. Det er vores fars morder, der er fjenden.
Jeg advarede dig, men du forsvarede ham.
Nu er vores far død, men det lille uhyre trækker stadig vejret.
Var det dig, der befriede ham?
Tyrion er måske et uhyre, men han dræbte i det mindste far med vilje.
Du dræbte ham ved en fejltagelse... med din dumhed.
Du er en handlingens mand, ikke? Du gør det, du skal, uagtet følgerne.
Kig på ham. Kig på følgerne.
Her er de.
Han elskede dig højere end alle andre.
Beklager.
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg skal sidde i den kasse på hele rejsen.
Jeg reddede dit liv. Fanger de dig, fanger de mig.
Det giver mig ikke særlig dårlig samvittighed.
Ved du, hvordan det er at presse sit lort gennem et lufthul?
Nej. Men jeg ved, hvordan det er at samle det op og smide det over bord.
-Pentos? -Min kollega Illyrio Mopatis' hjem.
En købmand. Vi mødtes for lang tid siden gennem venner.
Vi indså, hvilken katastrofe Robert Baratheon var.
Vi forsøgte redde riget ved at støtte en genindsættelse Targaryen-æten.
Så fulgte mange fejl, der har ført os begge hertil.
Alt er kun blevet værre. Westeros skal reddes fra sig selv.
-Meget bedre. -Deres Højhed?
Det er jeg vist ikke længere.
En lord.
Er man en lord, hvis man dræber sin far?
Man mister vel ikke adelskabet, hvis man dræber en hore. Det sker hyppigt.
-Du drak på hele rejsen. -I en kasse. Hvorfor holde op nu?
Fordi vi taler om rigets fremtid.
Fremtiden er lort.
Nøjagtig ligesom fortiden.
Vil du have det sædvanlige?
-Du... Du behøver ikke. -Gammel vane.
-Harpyens sønner? -Ja. Masken lå på kroppen.
-De har aldrig før dræbt nogen. -Erobrere møder altid modstand.
-Deres eget folk styrtede dem. -De betragter os ikke som deres folk.
Så bliver de nødt til at betragte tingene anderledes.
Han kæmpede for sin frihed. Ingen skal tage den fra ham.
Og jeg vil ikke bare kigge på, mens byen smuldre hen i kaos.
-Hvad hed manden, I mistede? -Hvide rotte, Deres Højhed.
Giv ham en hæderlig begravelse. Offentligt, i Gracernes tempel.
-Harpyens sønner bliver utilfredse. -Og vrede.
Vrede slanger går til angreb. Så kan man hugge hovedet af dem.
Find de skyldige, og før dem herhen.
Deres Højhed.
-Grå orm. -Missandei fra Naath.
Jeg ville tale med dig.
-Hvorfor kommer du her? -Hvide rotte, den Ubesudlede, som...
Det hævdes, at man fandt hans lig på et bordel.
Det hævdes, at flere Ubesudlede besøger Meereens bordeller.
Må jeg spørge dig om, hvorfor de gør det?
Hvorfor besøger en Ubesudlet et bordel?
Jeg ved det ikke.
Jeg er nødt til at gå.
Løft skjoldet. Det er tungt, men den standser et sværd.
En gang til. Angrib.
Løft skjoldet. Ellers giver jeg Dem hovedpine.
-Burde du ikke også træne? -Jeg er ikke ligefrem en ny rekrut.
Hvor mange brødre har dræbt en hvid vandrer og en thenn?
Mændene har brug for en fast hånd. De er krybskytter og røvere.
Ikke soldater.
Han hader mig.
Bliver Ser Alliser øverstbefalende... Han hader de vilde.
-Alle de vilde. -Lad dem ikke sende os væk.
Ser Denys Mallister er en god mand, og han er også kandidat...
-Sam. Lad dem ikke sende os væk. -Jeg har sagt det til dig.
-Jeg følger dig hvor som helst. -Så henretter de dig.
Godt. Læg Deres kropsvægt bag slaget.
Løft skjoldet.
Kongen vil tale med dig.
-Fryser De ikke, Deres Højhed? -Aldrig.
Herrens ild lever i mig, Jon Snow.
Mærk selv efter.
Er du jomfru?
Nej.
Godt.
Deres Højhed. Bastarden fra Winterfell.
-Hvem regerer Winterfell nu? -Roose Bolton.
Forræderen, der stak dolken i Robb Starks hjerte.
Vil du ikke hævne ham?
Jeg vil mange ting, men jeg er en broder i nattens vogtere.
Jeg har talt med dine brødre. Mange elsker dig, mange gør ikke.
Du begravede en vild pige nord for muren. Hvorfor?
-Hun hørte til der. -Det siges, at du holder af de vilde.
De blev født på den forkerte side af muren. De er ikke uhyrer.
Jeg tager Norden tilbage nu, hvor Tywin Lannister er død.
Jeg sætter Roose Boltons hoved på en pæl. Men jeg skal bruge mænd.
-Nattens vogtere må ikke... -Jeg taler om de vilde.
Deres Højhed, skal de vilde marchere under Deres fane?
Så benåder jeg dem. Når Norden er min, gør jeg dem til medborgere.
-De får jord, de kan leve på. -Det er et gavmildt tilbud.
Jeg giver dem livet og friheden. Hvis Mance knæler for mig.
Det sker næppe.
-Beundrer du ham? -Jeg respekterer ham.
Overtal ham til at knæle, ellers brænder jeg ham.
-Hvor lang tid har jeg? -Til mørkets frembrud.
Solen går ned tidligt på denne årstid. Skynd dig, Jon Snow.
Løft skjoldet. Angrib, Deres Nåde.
Angrib. Hold benene adskilt.
Mine sønner fægtede, inden de kunne gå.
-Lord Arryn bliver næppe en kriger. -Han svinger som en lam pige.
Deres Nåde.
Løft sværdet, Deres Nåde!
Nogle drenge udvikler sig langsommere. Han er ung.
Han er 13 ligesom visse soldater.
Han har andre gaver såsom sit navn.
Nogle gange har man ikke brug for mere.
-Farvel, Lord Royce. Tak for alt. -Jeg gjorde kun min pligt.
Robins evner bliver sikkert forbedret.
Han er i sikkerhed her. Hvad hans evner angår...
Jeg lover ikke noget.
Skal vi begive os nordpå? Sansa har en bror ved Castle Black.
-Vi er tæt på Kongevejen. Vi kan... -Vi?
Du måtte følge med, fordi dit liv var i fare i hovedstaden.
Du er langt væk fra King's Landing.
Ingen ved, hvordan du ser ud. Du er i sikkerhed.
-Men jeg er din væbner... -Ved du, hvad en væbner er?
-En ridders tjener? -Jeg er ikke en ridder.
-Hvor skulle jeg tage hen? -Det vil jeg blæse på.
-Du lovede at finde Starks døtre. -Jeg fandt Arya.
-Sansa er stadig... -Ti stille. Jeg bad dig ikke om råd.
Jeg vil ikke have, at nogen følger mig. Jeg er ikke en leder.
Jeg ville bare tjene en god lord. Men de er døde, og resten er uhyrer.
Du sagde til Lord Royce, at du tog til Fingrene. Men vi kører mod vest.
Ville han forråde os, havde han allerede gjort det.
Lord Royce er måske hæderlig, men han er ikke alene på slottet.
Stoler du på ridderne og tjenerne?
Stoler du på kusken og vores eskorte?
Nej. Men jeg betaler godt, og de ved, hvad der sker, hvis man svigter mig.
Hvor skal vi så hen? Til et land, hvor du stoler på alle?
Til et land så langt væk herfra, at end ikke Cersei Lannister finder dig.
Vi er alle dybt chokerede.
Din far var en kraft, man kunne regne med. Det var han.
Jeg kendte ham ikke personligt-
-men hans blotte tilstedeværelse viste, hvor formidable han var.
Han var en kraft, man kunne regne med.
Mange tak for de venlige ord.
Jeg beklager, Deres Højhed.
Jeg stolede aldrig på Varys, og...
Deres Højhed.
Fætter Lancel. Jeg kunne dårlig genkende dig.
-Jeg beklager min søns udseende. -Det er i orden.
De kalder sig spurve. Fordømte fanatikere.
Troen er selvfølgelig vigtig, men til en vis grænse.
-De kom aldrig, da Tywin var i live. -Han vokser sikkert fra det.
-Undskyld. -Selvfølgelig.
Dine sår fra Blackwater er helet.
Det var ikke mine sår, der trængte til at hele.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
-Du kan tilgive mig. -Hvad har du da gjort?
-Jeg førte dig ind i mørket. -Det tvivler jeg på, at du kan.
Jeg fristede dig til vores... unaturlige forhold.
Så har vi selvfølgelig kongen.
Vildsvinejagten.
Vinen.
-Jeg ved ikke, hvad du taler om. -Jeg er et nyt menneske.
Jeg fandt fred hos de syv. Det kan du også gøre.
De våger over os alle og er parat til at skænke nåde eller retfærdighed.
Deres verden er nært forestående.
Jeg beder for din fars sjæl.
Tywin Lannisters sjæl har næppe brug for din hjælp.
-Det ligner Dorne. -Nej.
Jo.
Der ligger Sunspear.
Her ligger bjergene.
Og herhenne ligger...
Sunsnake? Stonespear?
-Sandstone. -Ja. Ja. Sandstone.
-Lige der. -Fint...
-Det er Dorne. -Vi burde tage derhen.
Vi ville hygge os der... efter mine erfaringer at dømme.
Det ville være herligt. Dorne, Highgarden... Bare ikke her.
Vi kommer for sent til middagen.
-Hvor er du hensynsfuld... -Jeg er sulten.
-Hvad hedder du? -Olyvar, Deres Nåde.
Min bror har desværre ladet kongen vente, Olyvar.
Deres Nåde.
Kan du være lidt mere diskret?
Hvorfor det? Alle ved det om mig.
Alle ved alt om alle her. Hvorfor forsøge at holde noget hemmeligt her?
-Lad ikke din tilkommende vente. -Min tilkommende?
-Tywin er død. Cersei kan nægte nu. -Hvor er du heldig.
Og du er uheldig. Ægter Cersei ikke mig, kommer hun ikke til Highgarden.
Hun bliver i King's Landing, og så er du fanget med hende som svigermor.
-Måske. -Måske?
Måske.
Eunukken. Edderkoppen. Hviskemesteren.
Dværgen. Halvmanden.
-Der er hurtigere måder at dø på. -Ikke for en kryster.
Du er mange ting, men ikke en kryster.
-Hvorfor befriede du mig? -Din bror bad mig om det.
-Du kunne have sagt nej. -Til kongemorderen? Det er farligt.
Du satte dit liv og alt på spil. Hvorfor? Vi er ikke i slægt.
Jeg gjorde det for de syv kongerigers skyld.
-En drukken dværg er ikke en frelser. -Jeg tror ikke på frelsere.
Men talentfulde mænd bliver vigtige i den kommende krig.
Find en anden soldat. Jeg er færdig med Westeros, og omvendt.
Du har mange kvaliteter. Selvmedlidenhed er ikke en af dem.
Ethvert fjols kan blive født til en magtstilling.
Men at gøre sig fortjent til den... Det kræver arbejde.
-Arbejde er ikke noget for mig. -Jo. Du har din fars politiske sans.
-Og du er barmhjertig. -Barmhjertighed. Ja...
Jeg dræbte min elskerinde og skød min far med en armbrøst.
-Jeg sagde ikke, at du var perfekt. -Hvad vil du egentlig have?
Fred. Velstand. Et rige, hvor de stærke ikke udnytter de svage.
Med peberkageborge og voldgrave fyldt med vin.
-De stærke udnytter altid de svage. -Måske.
Vi er måske blevet så vant til det, at vi ikke forventer andet.
Hvis du sad på jerntronen, ville du så sprede elendighed?
-Jeg kommer aldrig til at sidde der. -Nej.
Men du kan hjælpe en anden til tronen.
En, der er stærkere end Tommen og mildere end Stannis.
En, der kan kue adelen og inspirere folket.
En elsket og stærk hersker med det rigtige navn.
Held og lykke med at finde ham.
Hvem har sagt noget om "ham"?
Du har et valg, min ven. Bliv hos Illyrio, og drik dig ihjel-
-eller mød Daenerys Targaryen i Meereen-
-og beslut, om verden er værd at kæmpe for.
Må jeg drikke mig ihjel på vejen til Meereen?
-Patruljerer de Ubesudlede gaderne? -Dine venner har opført sig slemt.
Besøget i Yunkai gik godt. Mestrene har overladt magten til et råd-
-med de frigivne og tidligere slaveejere.
-Store beslutninger drøftes med Dem. -Godt.
-De bad om nogle indrømmelser. -Indrømmelser?
-Politik er kompromisernes kunst. -Men jeg er dronning.
Tilgiv mig, De har ret. Men tilfredse undersåtter er lettere at styre.
Jeg forventer ikke tilfredse mestre. Jeg afskaffede slaveriet.
De vil ikke genindføre slaveriet. De vil åbne kampgravene igen.
Kampgravene? Hvor slaver kæmpede til døden?
I den nye verden ville frie mænd kæmpe mod hinanden.
Kæmperne, som du befriede, beder om det. Spørg dem selv.
-Ingen kampgrave. -Hvis De respekterer folkets skik...
Jeg respekterer ikke den skik. Hvor mange gange skal jeg sige nej?
Jeg nægter at gøre det. Tror han, at jeg genåbner kampgravene...
-Du burde genåbne kampgravene. -Hvad?
Min mor var, som sagt, en hore. Hun kunne lide pærebrændevin.
Jo ældre hun blev, og jo mindre hun tjente, desto mere drak hun.
Da jeg var 12, solgte hun mig til en slavehandler.
-Jeg beklager. -Hvorfor det? Jeg var uregerlig.
Jeg var ikke stor, men hurtig. Og jeg elskede at slås.
Jeg blev solgt til en slavetræner og blev kæmper, da jeg var 16.
Du blev tvunget til at kæmpe i kampgravene, men forsvarer dem nu?
Jeg er her takket være dem.
Jeg lærte mig dothrakiernes og riddernes kampkunst.
Kort efter råbte titusinder mit navn, da jeg gik ud i graven.
Min herre blev rig og frigav mig, da han døde.
Jeg lod mig hverve til Andensønnerne og mødte dig.
Du er dronning. Alle frygter at sige sandheden til dig... undtagen mig.
Du har fået flere tusind fjender.
Så snart de ser den mindste svaghed, angriber de.
Vis din styrke. Her... nu.
Jeg lader de Ubesudlede patruljere gaderne.
Alle med guld kan købe Ubesudlede.
Du er ikke de Ubesudledes mor.
Du er dragernes mor.
Jeg vil ikke se flere forbrændte børneskeletter.
Ingen har set Drogon i flere uger. Han er måske langt væk.
Jeg kan ikke længere styre ham.
En dragedronning uden drager...
...er ikke en dronning.
Viserion?
Rhaegal?
Rolig. Rolig.
-Her er vi så. -Ja.
Da vi mødtes, var du min fange.
Og nu... Vores sidste nat...
-Det behøver ikke være sidste gang. -Nej. Men det bliver det.
-Du ved, hvad Stannis vil have. -At jeg skal knæle.
Og at vi skal kæmpe for ham. Jeg må medgive, at han er modig.
-Bør en konge ikke være modig? -Jeg respekterer ham.
Han kan blive den bedste konge på jerntronen i de sidste 100 år.
-Men jeg vil ikke tjene ham. -Du sagde, at dit folk har blødt nok.
Ja. Og de skal heller ikke bløde for Stannis Baratheon.
Du forenede 90 klaner for første gang nogen sinde.
Thenner, hornfots, isflodklanerne og tilmed kæmper.
Det var dit livsværk. Du gjorde det hverken for magten eller æren.
Du ville redde dem. De overlever ikke vinteren nord for muren.
-Er det ikke vigtigere end stolthed? -Stolthed?
Fanden tage min stolthed.
Det her handler ikke om det.
Så knæl, og red dit folk.
De følger mig, fordi de respekterer mig. Knæler jeg, er det slut med det.
Hvor mange er der tilbage derude? Hvor mange kvinder og børn?
Du vil ikke redde dem. Hvorfor? Du er bange for at fremstå som bange.
Jeg er altid bange.
Det er der ingen skam i.
Hvordan gør de det? Halshugning? Hængning?
De vil brænde dig levende.
En forfærdelig måde at dø.
Lad mig være ærlig. Jeg vil ikke dø eller brændes ihjel.
Jeg vil ikke huskes på den måde... Brændende, skrigende.
Men det er bedre end at forråde mig selv.
Hvad sker der så med dit folk?
Du dør en ærefuld død, og så synger man sange om dig.
Du vil hellere brænde end knæle. Den store helt.
Så kommer vinteren og de hvide vandrere.
Så er der ingen tilbage til at synge.
Du er en god knægt. Det er du virkelig.
Men hvis du ikke forstår, hvorfor mit folk ikke skal kæmpe andres krig-
-er det meningsløst at forklare det.
Du begår en forfærdelig fejl.
Friheden til at begå mine egne fejl var det eneste, jeg ville have.
Mance Rayder, du kaldes kongen hinsides muren.
Westeros har kun en konge.
Knæl, så lover jeg at være nådig.
Knæl, og lev.
Det her var mit hjem i mange år.
Jeg ønsker dig held og lykke med de kommende krige.
Vi skal alle vælge.
Mand eller kvinde, ung eller gammel, lord eller bonde.
Vi har de samme valgmuligheder. Vi vælger lys eller mørke.
Vi vælger det gode eller det onde.
Vi vælger den sande gud eller den falske.
Frie mennesker, der er kun en konge, og hans navn er Stannis.
Her står løgnenes konge.
Se, hvilken skæbne der venter dem, der vælger mørket.
Danske tekster: www.btistudios.com