- Eders Nåde, jeg vil sige... - Ikke et ord.
Hvordan ved jeg, at du er den, du påstår at være?
Hvis du er Tyrion Lannister, burde jeg så ikke dræbe dig?
Ønsker De hævn? Jeg dræbte min mor, Joanna Lannister, da jeg blev født.
Jeg dræbte min far, Tywin Lannister. Jeg er den største Lannisterdræber.
Så jeg bør tage dig i min tjeneste, fordi du myrdede din egen familie?
Tjeneste? Vi har lige mødt hinanden. Måske fortjener De ikke min tjeneste.
Vil du hellere tilbage til kampgrotterne, siger du bare til.
Som ung mand hørte jeg om et barn, der blev født under en slem storm.
Hun havde hverken rigdom, land eller hær, blot et navn.
Og en håndfuld tilhængere, som forsøgte at udnytte hendes navn.
De flyttede hende rundt for at undgå lejemorderne.
Hun blev solgt til en krigsherre, og der lod historien til at slutte.
Senere fortalte en oplyst person mig, at pigen uden rigdom, land eller hær-
- hurtigt havde skaffet sig alle tre, og desuden tre drager.
Han mente, at hun var vores sidste chance for at bygge en bedre verden.
- Jeg burde i det mindste møde Dem. - Og hvorfor bør jeg lytte til dig?
De kan ikke bygge en bedre verden alene, uden nogen, der forstår riget.
- De må kende de store huse. - Jeg vil have en meget stor hær.
- Og meget store drager. - Mord og politik er ikke samme sag.
Som kongens hånd klarede jeg politikken-
- da kongen foretrak at torturere dyr frem for at lede sit folk.
Jeg kan gøre endnu større nytte som rådgiver for en værdig hersker.
Så du vil rådgive mig?
Nuvel.
Hvad bør jeg gøre med ham? Jeg svor hans død, hvis han vendte tilbage.
Det ved jeg.
Hvorfor skulle folket stole på en dronning, der ikke holder ord?
Den ser Jorah, der spionerede mod Dem, findes ikke længere.
Jeg husker ikke at have mødt en mere hengiven mand.
Han hævder at ville dræbe og dø for Dem, og jeg tror ham.
Men han forrådte Dem faktisk.
- Havde han mulighed for at bekende? - Ja, mange muligheder.
- Gjorde han det? - Ikke før han blev tvunget til det.
Han forguder Dem. Han er nok forelsket i Dem.
Men han betroede Dem ikke sandheden. En ubehagelig, men vigtig sandhed.
Han troede ikke, at De var vis nok til at tilgive.
Så jeg bør dræbe ham?
En hersker, der dræber hengivne tilhængere, vækker ikke hengivenhed.
Og det må De, hvis De vil herske på den anden side af Det smalle hav.
Men da kan De ikke have ham ved Deres side.
Forvis ser Jorah fra byen.
Bekend.
Min søn. Lad mig tale med...
- Bekend. - Jeg mente, hvad jeg sagde.
Mit ansigt bliver det sidste, du ser...
Jeg hedder Lanna. Jeg er forældreløs.
Da jeg var otte år, tiggede jeg penge nok til en spand østers.
Jeg solgte den og købte to til.
Efter en tid havde jeg råd til en østerskærre.
Hver morgen går jeg ned til kanalerne.
Jeg går forbi fiskehandlerne og bagerne.
Jeg møder Lhara, dagens første kunde, på vejen hjem.
Så drejer jeg til venstre ned ad Moonsinger Lane.
Jeg drejer til venstre ned ad Ragman Lane, hvor jeg har flest kunder.
Lanna er meget imponerende og flittig.
- En god tjener for guden. - Hvordan tjener hun ham?
Hun går ikke længere ad Ragman Lane. Hun går til højre til Ragman Harbor.
- Hvad gør hun der? - Det får hun at se.
- Hvad får hun at se? - Hvordan kan en mand fortælle det?
Vidste han det, behøvede han ikke at sende hende derhen.
Østers og muslinger!
Er dine østers friske?
- Byens bedste. - Du lyver vel ikke for en olding?
Rigtig fine. Jeg tager fire med eddike.
Det er min 18. rejse. Jeg har aldrig fået så meget som en skramme.
Desværre.
Vær nu rar. Jeg har tre børn. Uden mig...
Her, tag det hele. Jeg har tre børn.
De har intet uden mig.
De skal. De forstår ikke!
Han er en spiller.
Han vædder på, at skib vil nå i havn.
Et sært væddemål for kaptajnen. Han vinder kun, hvis han mister livet.
Hvorfor indgår kaptajnen sådan et væddemål?
Pigen siger, at hun har set det.
Dør kaptajnen, udbetaler den tynde mand mange penge til hans familie.
Måske taber spilleren væddemålet, men beslutter ikke at betale.
Hvad kan en fattig mor og et lille barn stille op mod sådan en mand?
Hvem kan de henvende sig til for at få hjælp?
Til guden med de mange ansigter.
- De vidste ikke, hvad jeg ville se. - Manden vidste intet.
Pigen Lanna går tilbage til havnen.
Hun vil lære alt, hvad hun kan, om spilleren.
- Og så? - En gave. Til den tynde mand.
- Hun er ikke klar. - Måske, måske ikke.
- Og hvis ikke? - Det gør ingen forskel for guden.
De kommer for retten. Ypperstespurven har stærke beviser mod Dem.
- For hvad? - Utugt, forræderi, incest og mord.
- Det er alt sammen løgn. - Selvfølgelig.
Men jeg frygter, at troens beviskrav adskiller sig fra kronens.
Desværre går fornuften ofte til på troens alter.
Bare du havde sagt det tidligere.
- Har nogen hørt fra Jaime? - Desværre ikke.
Eders Nåde, stormester Pycelle...
...har tilkaldt Deres onkel Kevan som kongens hånd.
Han leder nu det lille råd.
- Sig, at jeg vil tale med ham. - Han ønsker ikke at se Dem.
Og min søn? Kan du besøge mig, kan kongen vel også.
Arrestationerne har taget hårdt på kongen.
Han har lukket sig inde og efterlader ofte maden urørt.
Du må tale med ham. Sig, at han skal besøge sin mor.
Jeg har forsøgt. Han tager ikke imod nogen.
- Jeg kan ikke blive her. - De har én mulighed, Eders Nåde.
En udvej.
Bekende? For ypperstespurven? Nej.
Jeg skabte ham. Jeg trak ham op fra ingenting.
Jeg nægter at tigge en barfodet menigmand om forladelse.
Farvel, min dronning.
Mit arbejde fortsætter.
Hvorfor?
- Hvorfor, Theon? - Theon findes ikke. Reek.
Hvorfor fortalte du ham det, Reek?
Jeg hjalp Dem. De ville flygte, men det kan man ikke.
Aldrig nogensinde. Theon Greyjoy forsøgte at flygte.
Men hans herre vidste det. Han ved alt.
Han jagtede ham og bandt ham fast på et kors.
Han skar del efter del af, til Theon ikke fandtes mere.
Godt.
Var det ikke for dig, havde jeg stadig en familie.
Hvis jeg kunne gøre, hvad Ramsay gjorde, ville jeg.
Jeg fortjente det hele.
Jeg fortjener at være Reek. Jeg gjorde forfærdelige ting.
Jeg forrådte Robb, indtog Winterfell, dræbte drengene...
"Drengene" var Bran og Rickon, dine brødre.
- Nej, de var kun... - Kun hvad?
- Jeg kan ikke... - Sig det.
Hvorfor er Bran og Rickon borte, mens du stadig trækker vejret, Theon?
- Sig, at de ikke var dine brødre! - De var ikke Bran og Rickon!
Jeg kunne ikke finde dem.
De var to bondedrenge.
Jeg dræbte dem og brændte dem til uigenkendelighed.
Var de ikke...
Ved du, hvor Bran og Rickon er?
- Ved du, hvor de er, Theon? - Ikke Theon. Reek!
Han har højst 6.000 mænd, men over halvdelen er til hest.
Hvor højt kan Stannis' heste hoppe? Borgens forsvarsværker er repareret.
Vi har proviant til seks måneder. Vi klarer en belejring bedre end dem.
Vi behøver bare at lade dem fryse, sulte og gøre mytteri.
- Du er ikke enig. - Stannis er ikke fra Norden som du.
Vis Norden, hvordan huset Bolton behandler indtrængende fra syd.
- Hvad anbefaler du? - Lad ikke Stannis tage initiativet.
Gå til angreb og giv kragerne et festmåltid.
En klog hærfører forlader ikke en stærk position. Vi er sikre her.
Og sneen er så dyb, at vores hær ikke kan angribe.
Jeg behøver ingen hær. Jeg behøver blot tyve gode mænd.
Har du besluttet dig? Er jeg din tjeneste værdig?
- Har De besluttet, om De dræber mig? - Det er nok det mest sikre.
Jeg forstår Deres tankegang. Det er, hvad Deres far havde gjort.
Og hvad havde din far gjort?
Min far, som dømte mig til døden...
- Han gjorde sin mening meget klar. - Var det derfor, du dræbte ham?
En dag vil jeg måske fortælle Dem, hvorfor jeg dræbte min far.
Hvis den dag kommer, behøver vi mere vin end dette.
Jeg ved, hvad min far var og gjorde.
Den gale konge fortjente sit tilnavn.
Her sidder vi, to slemme børn af to slemme fædre.
- Er jeg slem? - Jeg har hørt historier.
Hvorfor rejste du så helt hertil?
For at se, om De kan forhindre, at folket bliver endnu værre.
Jeg åbnede kampgrotterne igen. Mord er endnu engang underholdning.
Og De gifter dem med en, de foragter, for alles bedste. Imponerende.
Min søster gjorde det, men ikke af fri vilje eller for alles bedste.
- Hun lod ham dræbe til sidst. - Det bliver måske ikke nødvendigt.
- Varys havde måske ret om Dem. - Varys? Kong Roberts spionmester?
Han overbeviste mig om at komme. Jeg rejste med ham før ser Jorah.
Jorah rapporterede til Varys, som sendte lejemordere efter mig.
Han gjorde det for at overleve. Men ikke alt, han gjorde, var påtvunget.
Han forhindrede nok, at De blev myrdet i vuggen.
- Stoler du på ham? - Ja, kun ham og min bror.
- Den bror, der dræbte min far? - Ja.
- Jeg dræber dig måske alligevel. - En dronnings privilegium.
Mit liv var forspildt, indtil Varys fortalte, at De var værd at leve for.
Hugger De hovedet af mig... Mine sidste dage var da interessante.
Jeg dræber dig ikke.
- Nej? Vil De forvise mig? - Nej.
- Intet mord, ingen forvisning... - Du skal rådgive mig.
Forudsat, at du kan formulere hele sætninger.
- Rådgive Dem om hvad? - Om det, jeg ønsker.
Jerntronen...
- De bør måske ønske noget andet. - Du er ingen nar.
Jeg laver ikke grin. Verden er mere end Westeros.
Hvor mange hundredtusinder liv har De forbedret her?
Dette er måske, hvor De hører hjemme og kan udrette mest.
Jeg kæmpede for at afskaffe slaveriet i Slaver's Bay.
Den kamp agter jeg at fortsætte. Men dette er ikke mit hjem.
- Hvem støtter Dem i Deres hjem? - Folket.
Så siger vi det. I Slaver's Bay havde De folkets støtte, men ingen andres.
Hvordan var det at herske uden de riges støtte?
Huset Targaryen er borte. De har ingen slægtninge.
Huset Stark er også borte. Huset Lannister støtter Dem aldrig.
Heller ikke Stannis Baratheon. Han afviser Deres ret til tronen.
Tilbage står huset Tyrell, men det er ikke nok.
Lannister, Targaryen, Baratheon, Stark, Tyrell... eger på et hjul.
De bytter bare plads, mens hjulet knuser dem på jorden.
Det er en smuk drøm at stoppe hjulet. Andre har drømt den før Dem.
Jeg har ikke tænkt mig at stoppe hjulet.
Jeg har tænkt mig at knuse hjulet.
Du sagde, at vinderen skulle kæmpe foran dronningen. Jeg vandt.
- Du slog mig. - Så pisk mig. Jeg er din bedste mand.
Hvis jeg vinder i arenaen, hvor meget kan du så sælge mig for?
Du er en fri mand. Hvorfor kom du tilbage?
Lader du mig kæmpe for hende, tilhører jeg dig.
Er De tørstig? Bekend.
Jeg kommer ud. Det ved du vel?
- Bekend. - Jeg kan gøre dig rig.
- En hofdame. - Bekend.
Eller jeg kan sørge for, at du lider en forfærdelig død.
Jeg sidder bare og forestiller mig forfærdelige måder, du kan dø på.
Gør det ondt?
- Nej. - Godt.
- Hvordan har du det? - Jeg blev ikke slået og sparket.
Du ved, hvad jeg mener.
- Jeg har det fint. - Er du bange?
- Lidt. - Også jeg.
- Hvem er det? - Olly.
Kom ind.
Jeg hørte, hvad der skete.
Bare rolig. Mænd kommer op at toppes til tider.
- I er vel sultne. - Du er en god dreng.
Jeg ville spørge om noget, hvis De har tid.
Jeg ser til lille Sam.
- Hvad er der? - Det handler om kommandanten.
Han er på vej til Hardhome for at redde vildlingerne.
De dræbte mine forældre og alle i min landsby.
- Vi har bekæmpet dem i årevis. - Vi var kun bønder.
Men de slagtede os. Hvorfor redder han dem?
Vildlinger er også mennesker. Nogle er gode, og andre er dårlige.
Den rødskæggede, han rejser med, ledte angrebet mod min landsby.
- Hvordan kan han stole på dem? - Jeg har set de dødes hær.
Jeg har set de hvide vandrere. De er ude efter alle levende.
Når de kommer, behøver vi alle de mænd, vi kan finde.
Vildlingerne dræber os måske, mens vi sover.
Jon løber en risiko, men vi har ingen chance ellers.
Til tider må man tage beslutninger, som andre ikke bryder sig om-
- men er det rette på lang sigt.
- Tror De på det? - Fuldt og fast.
Vær ikke bekymret, Olly. Jeg har bekymret mig for Jon i årevis.
Han kommer altid tilbage.
- Stoler du på mig, Jon Snow? - Er jeg så et fjols?
Vi er fjolser sammen nu.
Lord af knogler. Det er længe siden.
Da var den lille krage din fange. Nu er det omvendt. Hvad er der sket?
- Krig. - Kalder du det en krig?
Den største hær, Norden har set, slagtet af en konge fra syden.
Vi bør samle de ældste og tale.
- Du giver ikke ordrer her. - Jeg gav ingen ordre.
- Hvorfor er du ikke i lænker? - Han er ikke min fange.
- Jaså? Hvad er han så? - Vi er allierede.
Din forbandede forræder!
Kæmper du for kragerne nu?
Jeg kæmper ikke for kragerne.
Vi er ikke kommet for at kæmpe, men for at tale.
Jaså? Du og den kønne krage taler vist en del, Tormund.
Knæler du så og sutter hans pik bagefter?
Saml de ældste, så taler vi.
Jeg hedder Jon Snow.
Jeg er kommandant over Nattens Vogtere.
Vi er ikke venner. Vi har aldrig været venner.
Vi bliver ikke venner i dag.
Dette handler ikke om venskab, men om overlevelse.
Det handler om at beskytte jer bag Muren.
- Muren skulle holde os ude. - Hvad kerer kragerne sig om os?
Det er andre tider nu.
De hvide vandrere skelner ikke mellem frie folk og krager.
- Men sammen kan vi besejre dem. - Besejre vandrerne? Held og lykke.
Måske kan vi flygte fra dem.
Det er ikke et trick.
Det er en gave til dem, der følger os.
Drageglas.
En Nattens Vogter dræbte en vandrer med en af disse dolke.
- Så du det? - Nej, men jeg stoler på ham.
- Der er fortællinger om drageglas. - Og om store isedderkopper.
Tvivler du stadig?
- Følg med, så deler vi våbnene. - Hvorhen?
Der er gode jorde syd for Muren. I kan bosætte jer der.
Jeg kendte Mance Rayder. Han ville give sit folk et nyt liv.
- Vi kan give jer det nye liv. - Hvis?
Hvis I sværger at kæmpe ved vores side, når den sande krig starter.
Hvor er Mance?
- Han er død. - Hvordan?
Jeg skød en pil gennem hans hjerte.
Lad os sende kommandanten tilbage til Castle Black uden øjne.
Ingen af jer så Mance dø, men jeg gjorde.
Den konge, der besejrede os, Stannis, ville brænde ham levende.
Jon Snow trodsede kussens ordre.
Han pil var barmhjertig, og det krævede mod.
Nu må vi have mod til at slutte fred med dem, vi har dræbt i generationer.
Min far, onkel og to brødre døde i kamp med kragerne.
Jeg beder jer ikke om at glemme jeres døde. Jeg glemmer aldrig mine.
Jeg mistede 50 brødre, da Mance angreb Muren.
Men nu beder jeg jer om at tænke på jeres børn.
De får aldrig deres egne børn, hvis vi ikke står sammen.
Den lange nat nærmer sig, og de døde med den.
Ingen klan kan stoppe dem. Hverken det frie folk, Nattens Vogtere-
- eller alle kongerne i syd kan stoppe dem. Vi kan kun gøre det sammen.
Måske er selv det ikke nok, men så får satanerne da kamp til stregen.
Står du inde for denne mand, Tormund?
Han er kønnere end begge mine døtre, men han kan kæmpe.
Han er ung, men han kan lede.
Han behøvede ikke at komme hertil. Han behøver os.
Og vi behøver ham.
Mine forfædre ville spytte på mig.
Også mine. Men skid hul i dem, de er døde.
Jeg vil aldrig stole på en mand i sort.
Men jeg stoler på dig, Tormund. Siger du, at dette er det rette...
...så følger vi dig.
Dette er det rette.
Jeg holder med Tormund. Bliver vi her, er det ude med os.
Hos kong krage har vi i det mindste en chance.
Tormund.
Du kan beholde det nye liv, du vil give os.
Du kan beholde dit glas, kong krage.
Når I er om bord, skærer de halsen over på jer og smider jer i havet.
Han er vores fjende. Han har altid været vores fjende.
Jeg hader de satans thenner.
- Hvor mange? 5.000? - Tal er ikke min stærke side.
- Vi efterlader for mange. - Mance var længe om at forene dem.
-20 forbandede år. - Og han kendte dem bedre.
Maden svinder, og her er intet vildt. De skal nok ændre mening.
Gør jer klar.
Johnna passer på dig, så lyt til hende.
- Jeg vil med dig. - Jeg skal hente de gamle først.
Af sted med jer.
Der er drageglas overalt.
- Jeg har flere dolke her. - Læg den i sækken.
Hvad fanden glor du på?
Luk porten.
Luk porten!
Åbn porten!
Læg pilene an!
Fyr!
Stil jer i kø!
Skyd den!
Gør plads!
- Kommandant! - Ro dem ud og hent så mig. Nu!
- Slip mig om bord! - Væk!
- Du burde være på en båd. - Du med. Mine piger kom med.
- Slipper de dem ind uden dig? - Jeg beordrede det.
Du kommer nok ikke til at være der til at gennemtrumfe den ordre.
Slipper de igennem, dør vi alle.
Nattens Vogtere, følg mig!
Gør plads!
Væk!
Skyd!
Tormund! Slæden!
- Drageglasset. - Du og jeg.
Skynd jer!
Hent glasset.
Kom!
- Drageglasset! - Glem det. Vi dør her!
For helvede!
Wun Wun, til havet!
Skynd jer!
Ro!
Ro! Nu!
Trine Nørgaard www.btistudios.com