Förr i tiden, när Braavos var i fara, vaknade titanen med eld i blicken.
Han vadade ut i havet och krossade fienden.
Det är bara en staty.
Var inte rädd. Han förvarnar om vår ankomst.
Jag är inte rädd.
Svartvita huset. Här finner du mannen du söker.
Här lämnar jag dig.
-Tack för att ni tog mig med. -Alla braavosier hade gjort detsamma.
-Valar morghulis. -Valar dohaeris.
Hej.
Valar morghulis.
Jaqen H'ghar gav mig det.
Ingen här heter så.
Snälla! Jag har korsat Smala havet och har ingenstans att ta vägen.
-Du kan ta vägen vart som helst. -Vänta!
Cersei, Walder Frey...
...Berget...
...Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey...
...Berget, Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey, Berget...
...Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey...
...Berget, Meryn Trant.
Cersei, Walder Frey...
...Berget...
...Meryn Trant.
Maten är nog bra om det är så fullt.
Öl?
Innan vi for fick du ett meddelande.
-Du är en vaken ung dam. -"Mörka vingar, mörka ord", sa mor.
Ett gammalt talesätt, men osant här.
-Goda nyheter? -Mitt frieri godtogs.
Borde du inte sörja moster Lysa?
-Öl? -Tack, gärna.
-Ers nåd. -Vad är det?
-Sansa Stark. Titta inte. -Är du säker.
-Hon är här med Petyr Baelish. -Littlefinger?
-Och riddare. -Sex? Tjugo?
-Tio, tror jag. För många. -Sadla hästarna.
-Vi har bara en häst. -Skaffa fler.
-Gillar du smaken? -Varför är män så förtjusta i det?
-Det ger vissa män kurage. -Även dig?
Stopp!
Lord Baelish. Lady Sansa. Jag är Brienne av Tarth.
Vi träffades hos Renly Baratheon. Vad var det han sa om er?
Han sa: "Er lojalitet kostade inget."
Nån har betalat bra för den sen sist.
Lady Sansa. Innan er mor dog svor jag henne trohet.
Jag lovade att skydda er.
Jag ska värna er och ge mitt liv för er om så krävs.
Jag svär, vid de gamla och de nya gudarna.
Lady Brienne, var inte så formell.
-Så ni tjänade Catelyn Stark? -Ja.
-Catelyn har aldrig nämnt er. -Det var efter mordet på Renly.
-Man anklagade er. -Jag försökte rädda honom.
-Ingen såg vad som hände. -Vad hände då?
Han mördades av en skugga med Stannis Baratheons ansikte.
En skugga?
Med ett ansikte?
Hon svor att skydda både Renly och din mor, men misslyckades.
-Bör jag låta er skydda lady Sansa? -Bör ni avgöra det?
Jag är hennes morbror, änkling till hennes moster Lysa.
Vi är släkt, men ni är utomstående. Och utomstående litar jag inte på.
-Lady Sansa, kan vi tala i enrum? -Nej.
-Ni bugade för Joffrey på bröllopet. -Ingen av oss ville vara där.
-Ibland har man inget val. -Ibland har man det.
Ni bör gå.
Vår nya vän får inte färdas ensam, vägarna är osäkra. Ni kan väl stanna?
Stanna, sa han...
-Stanna! -Jag tar honom!
Podrick!
Efter henne!
Stanna!
Duktig pojke. Kom nu.
Nej, sluta!
Obeväpnad alltså.
Huka dig!
-Podrick. Du kan ställa dig upp nu. -Ja, ers nåd.
-Sansa Stark? -Hon misstror främlingar, klokt nog.
Hon red i väg med Littlefinger. Vi följer efter.
Båda döttrarna Stark avvisade er. Är ni då bunden av er ed?
Jag svor att skydda dem. Tror du att hon är trygg hos Littlefinger?
-Nej, ers nåd. -Hämta din häst.
Drottningen kallade.
Det finns bara två. Den jag bär, och den jag gav till Myrcella.
-Det är ett hot. -Men självklart!
Vår dotter är i Dornien, bland människor som hatar vår familj.
-"Det är ett hot." -Inget meddelande?
Vi beskylls för Oberyns död och allt som har drabbat deras eländiga rike.
-Rör de henne, brinner deras städer! -Inte så högt.
-Vår dotter är i fara! -Ingen får veta att hon är vår.
Säg inte det, då. Nån far var du aldrig.
-Då hade våra barn blivit stenade. -Vad har försiktigheten nyttat till?
Vår äldste son blev mördad och vår enda dotter sändes till Dornien.
Vår yngste son ska äkta en hånflinande sköka från Highgarden.
Jag ska ställa allt till rätta. Jag ska föra hem vår dotter.
Du kan inte bara be prins Doran.
-Hon är trolovad med hans son. -Jag tänker inte be.
-Kommer du med en här, blir det krig. -Ingen här. Var låter de henne bo?
-Oberyn sa nåt om Vattenträdgårdarna. -Jag ska hitta henne.
Var det nåt mer, ers höghet?
Ska du resa till Dornien? Med bara en hand?
-Ensam? -Jag sa inget om att resa ensam.
Inga solrosor, jag gillar inte gult. Men rosor är fina.
Och jag älskar musik, fast inga flöjter. Men harpa går bra.
Och maten är viktigast av allt.
Vi måste ha duvpaj, för det äter man väl i huvudstaden?
-Det gör man väl? -Vad då?
Man äter väl duvpaj i huvudstaden?
Visst gör man det, min kära.
Ett fint ställe. Mycket fint.
Inte trodde jag att jag skulle få bo så här.
-Det får du inte. -Förlåt?
Vi får inte bo på Stokeworth. Min äldre syster ärver slottet.
Hon hatar mig. Hon retar mig och drar mig fortfarande i håret.
Vet du vad jag tycker? Att du är snäll.
-Men din syster är elak. -Ja.
Jag har hunnit se världen, och jag vet att man får skörda det man sår.
Såna som din syster får alltid vad de förtjänar.
På det ena eller andra sättet.
Vem är det där?
Det är Jaime Lannister, för tusan.
-Ser Jaime. -Ser Bronn av Blackwater.
-Jag beklagar din fars död. -Tack.
Min trolovade, Lollys.
Angenämt.
Kila i väg nu, älskling.
En vacker brud. När står bröllopet?
Sjung ut. Vad gör du här?
-Inget gott kan komma ur ditt besök. -Jo då.
Lollys ska äkta ser Willis Bracken.
-Jag gjorde upp med din syster. -Oklokt.
-Hur gynnar det här mig? -Du får följa med mig.
Väl hemkomna får du en finare flicka och en finare borg.
-Hemkomna varifrån? -Från sydligaste södern.
-Prinsen vill inte bli störd. -Undan, annars kör jag upp yxan i...
Vaktkapten! Släpp förbi henne.
Din bror blev mördad, och du sitter här och gör ingenting.
Oberyn föll i tvekamp, det är inte mord.
-Han var din bror. -Ja, långt innan han var nåt för dig.
-Vad tänker du göra? -Begrava honom och sörja.
-Och sen? -Du vill ha krig.
-Hela landet vill ha krig. -Tur då att inte hela landet avgör.
Sandormarna stöder mig.
De kommer att hämnas sin far medan du sitter här, likgiltig.
Oberyn är död, men flickan Lannister leker i Vattenträdgårdarna.
Hon äter vår mat och andas vår luft.
Hur många av dina syskon ska de få döda?
Ge henne till mig.
Låt mig skicka henne till Cersei - ett finger i taget.
Jag älskade min bror, och du gjorde honom lycklig. Det uppskattar jag.
Men vi stympar inte småflickor som hämnd. Inte här.
-Inte så länge jag härskar. -Och hur länge till blir det?
De Obesudlade är för iögonfallande. Ni syns på långt håll.
Så hittar man inte Harpyans söner. För det har ni väl inte?
Andrasönerna däremot... De dricker, horar och slåss.
De smälter in, hör folk prata och följer efter dem till tysta gränder.
De knäcker några fingrar, får höra lite mer...
...och innan man vet ordet av...
Ingen här. Vi går.
-Är du rädd? -Obesudlade fruktar inget.
Just det, och det är ert problem. Ni har glömt vad fruktan innebär.
Då glömmer man också hur man gömmer sig.
Fruktan är nyttig på det viset.
Harpyans söner vill sätta halsring på oss igen. Ni måste döda honom.
-Det vore ett tydligt budskap. -Ni bör visa återhållsamhet.
-Han kan veta mer. -Det gör han inte.
-Hur vet du det? -Jag förhörde honom.
Och vad fick ni veta? Han är ung, vad har slaveriet gett honom?
-Känslan av att nån stod under honom? -De betalar.
-De stora familjerna lejer fattiga. -Hur vet du det?
-Alla vet det. -Inte jag, och jag styr en familj.
Ge honom åtminstone en rättegång.
Visa Meereens folk att ni är bättre era fiender.
Jag vet inte var ser Gamling kommer från, kanske är allt annorlunda där.
Men innan Daenerys kom till Meereen, ägde de oss.
Vi lärde oss mycket om dem, annars hade vi inte överlevt. Vi känner dem.
Barmhärtighet och rättvisa betyder inget för dem. De förstår bara blod.
Tack för era råd.
Ers höghet, vi måste talas vid. Om er far, den galne kungen.
Vill ni älta mina fienders lögner? Varsågod.
Jag tjänade i kungsvakten. Era fiender ljög inte.
Fortsätt.
När folket reste sig, stack er far städer och borgar i brand.
Han mördade söner inför deras fäder.
Han brände män levande och skrattade när de skrek.
Hans övergrepp ledde till ett uppror-
-där hela ätten Targaryen dödades. Alla utom två.
-Jag är inte min far. -Nej. Gudarna vare lovade.
Men han skipade sin egen rättvisa-
-och då kände han sig mäktig och rättfärdig.
Ända till slutet.
Jag låter inte avrätta fången utan en rättvis rättegång.
Ers höghet.
-En insekt. -Se upp, du kan få i dig fast föda.
Var jag oklar med hur jag tänkte fördriva tiden här?
Vad annat kan jag göra inuti en jävla låda?
-Vantrivs du? -Jag vill gå ut.
Cersei ger ett adelskap för ditt huvud.
Hon borde ge sin fitta. Hennes bästa kroppsdel mot min bästa.
Nåja, en låda är ju inte så illa.
Tänker du jämra dig ända till Volantis?
Nej. Men vi skulle ju till Meereen. Vad finns i Volantis?
-Vägen till Meereen. -Och vad hoppas du finna där?
-Det har jag ju sagt: en härskare. -Vi har redan en. Alla riken har en.
Varenda dynghög pryds av ett baner.
Du var själv skicklig på att styra under din korta tid som hand.
-Jag var en tjänare. -Men duglig.
-Jag dödade en hel massa folk. -Ja, men du hade fler talanger än så.
Hon bad mig lämna King's Landing, men jag vägrade.
-Varför? -För att jag gillade den. Makten.
-Även när jag bara var en tjänare. -Folket följer ledare.
-Oss finner de frånstötande. -Det gör jag med.
Vi finner folket frånstötande. Därför reser vi i stora, bekväma lådor.
Och ändå... Vad vi än tar oss för-
-är såna som du och jag aldrig tillfreds inuti lådan. Inte länge.
-Du har rätt. Vi tar en promenad. -Nej!
Hur många dvärgar kan det finnas? Tänker Cersei döda allihop?
-Det är inte han. -Luras ni? - Ska jag fängsla dem?
Nej, jag vill inte avskräcka andra.
Misstag sker. Ta med er huvudet.
Jag tar det gärna, ers höghet. Det kan komma till nytta.
-Lägg det där borta, tack. -Du hörde.
-Är du kungens hand? -Det vore opassande för en kvinna.
Jag är bara min sons rådgivare.
Ers höghet, jag kan tjäna som hand tills...
Lord Tyrell, det hinner ni knappast.
Utöver skeppsmästare har kungen även utsett er till skattmästare.
Er ekonomiska klokskap är oöverträffad.
-Han blir hedrad om ni accepterar. -Det är jag som är hedrad.
Ers höghet, en stormäster har ofta tjänat som hand...
Kungen har utnämnt Qyburn till ny spionmästare.
Ers höghet... Den här mannen, som har vanhedrat Citadellet?
Vilka kvalifikationer har han?
Han är lojal, vilket är mer än vad eunucken nånsin var.
-Mer än vad många har varit. -Det här är...
Farbror Kevan, då ni är Lannisters befälhavare-
-vill kungen att ni blir hans marsk. Ingen förtjänar titeln mer.
-Det vill jag nog höra från kungen. -Han är väldigt upptagen.
-Han bör vara med och lära sig styra. -Han lär sig.
Men nu bad han mig föra hans talan.
Jag kom hit för att ta farväl av min bror och för att tjäna kungen.
Inte för att bli din marionett i ett råd fullt av ögontjänare.
-Du har skickat bort din bror... -På ett diplomatiskt uppdrag.
-Vilket uppdrag? -Det behöver ni inte veta.
Du har inte befogenhet att avgöra vad jag behöver veta.
Du är drottningmodern, inget mer.
-Överger ni kungen? -Om han kallar, står jag till tjänst.
På Casterly Rock.
Den här kan du.
Den liknar ett djur.
Den liknar en orm...
-Ett S! -Utmärkt.
Den yngste överbefälhavaren nånsin, Osric Stark, var bara tio år gammal.
-Jag kan S... -Du lär dig.
-Gamle ser Davos lärde sig. -Ni är en jättebra lärare.
-Hon är väldigt tålmodig. -Ju mer du övar, desto bättre.
Vi klarar oss. Du och Ostrich Stark har säkert mycket att prata om.
-Hur gammal var ni när ni lärde er? -Tre.
-Lärde ni er av er mor? -Nej, av mäster Cressen.
Jag hade gott om tid att öva. Mor höll mig instängd eftersom jag...
-Vad kallar ni det i Södern? -Gråfjäll.
-Vad kallar ni det norr om muren? -Jag vet inte.
Två av mina systrar dog i det. Hur blev ni botad?
Jag minns inte, jag var så liten. Men många försökte nog.
Vad de än gjorde så försvann det.
Vad hände med dina systrar?
Far tvingade dem att bo i ett uthus.
Vi fick inte gå dit, men vi hörde dem. Särskilt på nätterna.
Snart började de låta...annorlunda.
-Såg du dem? -Bara en gång, mot slutet.
De var helt täckta av det. Ansiktena, armarna...
De betedde sig som djur. Far släpade ut dem i skogen.
Vad gjorde han med dem i skogen?
-Mor. -Lämna oss.
Ers höghet.
-Undvik henne, hon är en vilding. -Hon heter Gilly. Jag lär henne läsa.
Hon är en vilding. Din far besegrade dem och avrättade deras kung.
-De kan försöka hämnas på dig. -Inte Gilly.
Du anar inte vad människor kan göra. Du läser så mycket och vet ändå inte.
Mance Rayder skulle brännas på bål. Du förhindrade det.
Du var barmhärtig, men kungens ord är lag.
Fråga ser Davos hur barmhärtig jag är mot lagbrytare.
Är du för mild, varken fruktar eller följer folket dig.
Det fria folket kommer aldrig att följa er. Ni brände deras kung.
Vem skulle de följa, då? Dig?
Nej. Bara en av sina egna.
Känner du Lyanna Mormont?
-Överbefälhavarens niece? -Ladyn av Björnön. Hon är tio.
Jag bad hennes hus ansluta sig.
"Björnön erkänner ingen kung utom Nordens kung, vars namn är Stark."
-Finner du det roande? -Förlåt, ers höghet.
Vi i Norden är lite som det fria folket. Lojala mot de våra.
Jag vet. Robert klagade ofta över hur svår Norden var att styra.
Även med din fars hjälp.
I kväll väljer nattens väktare en ny befälhavare. Troligen Alliser Thorne.
Han ser dig som en förrädare.
-Hur blir din tillvaro här då? -Otrevlig.
Du fick honom att verka svag. Han kommer att straffa dig.
-Själv belönar jag tappra män. -Det betvivlar jag inte.
Men jag är en nattens väktare. Jag svor en ed.
-Vad mer kan jag ge er? -Norden.
Nej, det kan jag inte. Jag är oäkting, en Snow.
Böj knä och svär mig tro och huldhet-
-så ska du resa dig som Jon Stark, lord av Winterfell.
-Du blir en Stark med ett penndrag. -Det var alltid min högsta önskan.
Jag drömde om att far skulle be kungen förklara mig äktfödd.
Du förtjänar det här. Jag är glad för din skull.
Jag tänker avböja.
-Du blir ju lord av Winterfell. -Jag svor en ed.
Om jag inte tar min ed på allvar, vad skulle jag då bli för lord?
Proppfullt. Man kan tro att vi serverar hjortgryta.
Önskar nån förorda kandidater-
-innan vi väljer-
-den 998:e överbefälhavaren för nattens väktare?
Ser Alliser Thorne är en sann lord.
När vildingarna anföll, ledde han oss till seger.
Han är en veteran som har tillhört nattens väktare nästan hela sitt liv.
Ingen annan kan leda oss.
Ser Denys Mallister har tjänat längre än nån annan gränsjägare.
Under tio vintrar på Skuggtornet har han slagit tillbaka vildingarna.
Det finns ingen bättre.
Om det inte finns nån mer, röstar vi.
Trekantiga polletter för ser Alliser Thorne.
Fyrkantiga för ser Denys Mallister.
Mäster Aemon!
Samwell Tarly, varsågod.
Sam dräparen! En vildingälskare, precis som sin vän Jon Snow.
-Hur mår kärestan? -Hon heter Gilly.
Broder Slynt känner henne. De gömde sig båda i matkällaren under striden.
En vildingflicka, ett spädbarn och lord Janos.
Jag hittade honom där nere, i en pisspöl.
När lord Janos gömde sig hos kvinnor och barn, ledde Jon Snow försvaret.
Ser Alliser var tapper. När han sårades, räddade Jon oss.
Han tog befälet på muren och dödade thennernas magnar.
Efteråt gick han till Mance Rayder, mot en nästan säker död.
Innan dess ledde han expeditionen som hämnades befälhavare Mormont.
Mormont utsåg Jon till förvaltare. Nu vet vi vad han såg i honom.
Han må vara ung, men han blev vår ledare när natten var som mörkast.
Jag säger inte emot. Men vem vill Jon Snow leda?
Nattens väktare...eller vildingarna?
Han älskade en vildingflicka och var vän med Mance Rayder.
Vad skulle de ha enats om, om inte Stannis hade kommit?
Han gav "kungen bortom muren" en smärtfri död.
Väljer ni en fiende till vildingarna, eller nån som ligger med dem?
Det är dags.
Det verkar vara helt jämnt, mäster.
Jon, Jon, Jon!
Du där!
Vad har du där?
-Jag frågade... -Vänd dig om och gå din väg.
-Ett fint svärd. Säkert värdefullt.
Inget är värdefullt för de döda.
Spring!
Vem är ni? Varför blev de rädda?
Du tappade det här.
-Ni sa att Jaqen H'ghar inte var här. -Jaqen H'ghar är ingen man.
Vem är ni, då?
Ingen. Och det måste du också bli.
Hon hör inte hemma här. Hur ofta ni förrädare än kallar henne "Mhysa"-
-kommer hon aldrig att bli er mor.
DÖDA HERRARNA
-Varför? -För er skull, Mhysa.
Ni ville döda harpyan, men era händer var bundna.
Jag befriade er, så som ni befriade oss.
Han skulle ställas inför rätta. Ni hade ingen rätt.
Han låter förr staden brinna än ger slavarna fria.
Det finns inga slavar längre. Inga herrar heller.
Vilka har då sina hem i pyramiderna?
Vilka bär guldmasker och mördar era barn?
När Grå masken kom, var jag den förste som tog en kniv.
Jag minns fars blick när jag dräpte herren-
-som hade bytt hans nyfödde son mot en hund.
Min far dog i striderna.
Om vi låter Harpyans söner slå oss i järn igen...
...har han aldrig levt.
Du hade ingen rätt att ta harpyans liv.
Förut var herrarna lagen...
-Nu är ni lagen! -Lagen är lagen!
För bort honom.
Mhysa!
Mhysa! Mhysa!
-Han borde ha avrättats i pyramiden. -Ja, och du med.
Ni öppnade portarna för mig eftersom jag lovade er frihet och rättvisa.
Utan det ena finns inte heller det andra.
Broder! Broder!
Mhysa, jag ber er! Förlåt mig.
En medborgare väntade på rättegång. Den här mannen mördade honom.
Straffet är döden.
Visa nåd!
Mhysa...
-Jag vaktar era gemak i natt. -Det gör vi alla.
Lämna mig.
Drogon!