Onko tuo Estermont? -Tarth, Ser Jaime.
Safiirisaari.
Miksi olemme kauppalaivalla, emmekä Lannisterien lipun alla?
Laiva menee Vanhaankaupunkiin, mutta me jäämme kyydistä Dornessa.
Soudamme maihin yöllä.
Oletko ikinä käynyt Dornessa? Minä olen. Dornelaiset ovat hulluja.
Ne haluavat vain tapella ja nussia. -Luulisi sinun viihtyvän siellä.
Kunnon tappelun jälkeen kyllä usein panettaa -
ja kiimainen dornelaistyttö selvittää kyllä pään. Mutta kun ne yhdistää...
Saamme tapella aika paljon, minä ainakin.
Muuta emme saakaan, kun sieppaamme prinsessan.
Emme me sieppaa prinsessaa, vaan pelastamme siskontyttöni.
Siskontyttösikö?
Osaan tällaiset jutut. -Siksi oletkin täällä.
Miksi sinä olet? Voisit lähettää 40 palkkasoturia tai armeijan.
En halua aloittaa sotaa.
Se ei silti selitä sitä miksi sinä olet täällä.
Minun täytyy tehdä tämä.
Mietitäänpä. Yksikätinen mies, joka on Westerosin tunnetuimpia kasvoja...
Minun täytyy tehdä tämä.
Sinä vapautit veljesi, vai mitä?
Siskosi ei varmaan pitänyt siitä.
Varys hänet vapautti.
No jaa...
Jos ikinä näet sitä pikku paskiaista, kerro minulta terveisiä.
Hän murhasi isäni.
Jos vielä joskus näen hänet, halkaisen hänet kahtia.
Sitten kerron hänelle terveisesi.
Rautapankki vaatii kymmenesosaa kruunun velasta.
Uusi laivasto maksaa...
Paljonko kruunulla on varaa maksaa? -Talvi lähestyy. Ehkä puolet?
Olet rahamestari. Miten maksamme? -Tyrellin huoneella on kultaa.
Kruunu voi maksaa sitten meille, tai otan tyttäreni puhutteluun.
Olette antaneet meille jo liikaakin.
Neuvotellaan ehdoista pankin kanssa. -Totta kai.
Henkilökohtaisesti. -Minäkö?
Meidän on lähetettävä tärkeä edustaja kunnioituksemme osoittamiseksi.
Rahamestari on selvä valinta. -Se olisi kunnia.
Kuningas on huolissaan appensa turvallisuudesta matkan aikana.
Hän on määrännyt Ser Merynin johtamaan saattuettanne.
Oma kuninkaankaarti? Olen... -Turvallista matkaa, lordi Tyrell.
Vien terveisenne Braavosin Titaanille.
Pieni neuvosto käy yhä pienemmäksi. -Se ei ole vielä tarpeeksi pieni.
Maistuuko viini, teidän pyhyytenne? -Ei.
Edeltäjänne olisi pyytänyt hyvää vuosikertaa.
Voisin sanoa, että mieli on jumalten temppeli, joka tulisi pitää puhtaana.
Mutta totta puhuen en vain pidä viinin mausta.
Miten voin auttaa? -Ympäri maata poltetaan septejä -
raiskataan hiljaisia sisaria ja tapetaan pyhiä miehiä kaduille.
Sodassa ihmiset tottelevat miekkaa, eivät jumalia.
Ehkä jumalat tarvitsevat oman miekkansa.
Ennen Targaryenien aikaa kirkolla oli omat soturit jakamassa oikeutta.
Heidät riisuttiin aseista yli 200 vuotta sitten.
Jos selitän heidän pyhän tarkoituksensa pojalleni -
hän antaa luvan aseistaa sopiviksi katsomanne uskovat.
Armeija, joka suojelisi tavallista kansaa?
Armeija, joka palvelisi jumalia.
Ja tietysti myös teitä, jumalten valittua edustajaa.
Sellaista kunniaa en odottanut tai koskaan edes toivonut.
Siksi teidät onkin valittu.
Me tiedämme miten maailma toimii. Rikkaat ovat oikeuden yläpuolella.
Edes kuningas ei voi rangaista kaikkia.
Kaikki syntiset ovat samalla viivalla jumalten edessä.
Minä tiedän keskuudessamme erään syntisen -
jota kulta ja etuoikeudet suojelevat.
Isä tuomitkoon hänet oikeudenmukaisesti.
Mitä te oikein teette?
Auttakaa minua!
Auta minua!
Hiljaa!
Tämä paikka kuuluu lordi Petyr Baelishille.
Kullinimijä!
Poikien nussija!
Saastainen sodomiitti!
Sinunlaisillesi on oma helvettinsä. -Älkää! Minä voin maksaa!
Maksan teille kaikille! -Saat todellakin maksaa.
Ottakaa kiinni.
Ser Loras Tyrell. Olette rikkonut jumalten ja ihmisten lakeja.
Kuka oikein luulet olevasi? -Oikeus.
Miksi veljeni on sellissä? -En minä tiedä.
Ei minun käskystäni. -Tiedämme kumpikin kenen.
Hänen piti palata Casterlynkallioon. -Onko äitini muka tämän takana?
Et ole enää hänen, joten hän kosti pidättämällä veljeni.
Ettekö te ole hyvissä väleissä?
Voi minun kilttiä kuningastani...
Välitätkö minusta lainkaan?
Totta kai! Olet kuningattareni.
En kestä ajatusta veljestäni jossain likaisessa sellissä.
Minä vapautan hänet. -Lupaatko sen?
Vaadin, että Ser Loras vapautetaan! -Olenko pidättänyt hänet?
No et...
Mutta sinä annoit Ylivarpuselle armeijan!
Niin annoin.
Vaimollasi on oikeus olla vihainen.
Eihän kuningattaren veljeä saa pidättää, vaikka tämä olisikin pervo.
Sinä siis vapautat Ser Lorasin? -Enhän minä häntä pidättänyt.
Olet kuningas. Puhu Ylivarpuselle, niin hän vapauttaa sen poikaparan.
Seis!
Hänen pyhyytensä rukoilee, eikä häntä saa häiritä.
Antakaa käsky, niin raivaamme roskasakin tieltänne.
Siis tappaisitte heidät? Septin edessä?
He pääsisivät rakkaiden jumaltensa luo.
Äpärä!
Olet sekasikiö!
Synnistä siinnyt!
Saastainen äpärä!
Keksitään jotain muuta.
Sekasikiö!
Kuningattareni?
Ser Lorasia ei voitu vapauttaa ilman väkivaltaa.
Sinä olet andalien ja seitsemän kuningaskunnan valtias ja suojelija.
Ja silti annat fanaatikkojen vangita lankosi.
Aion puhua Ylivarpusen kanssa. -Niinkö? Milloin?
En tiedä. Hän oli äsken rukoilemassa.
Lähetän viestin isoäidille. -Tuletko sitten takaisin?
Minun on oltava perheeni kanssa, Teidän korkeutenne.
Niin tietysti.
Arvostat suuresti tuota poikaa.
Hän on Yövartion komentaja. -Ja jonkun kapakkahuoran äpärä.
Ehkä, mutta se ei ollut Ned Starkin tapaista.
Minun olisi pitänyt antaa sinulle poika.
Ei se ole sinun syytäsi. -Kenen sitten?
Annoin sinulle vain heikkoutta.
Ja epämuotoisuutta.
Ne arvet eivät merkitse mitään Valon herralle.
Tytön isä on Herran valittu kuningas, ja heissä virtaa sama veri.
Marssitteko pian Talvivaaraan? -Pakkohan se on, ennen lumia.
Luotitte jälleen Ser Davosiin ja jätitte minut jälkeenne.
Toivottavasti se virhe ei toistu. -Ei toistu.
Tarvitsen sinua. -Tarvitsette vain uskoa, kuninkaani.
Entä mitä sinä tarvitset? -Haluan palvella herraani.
Lordi Ashford.
Lady Caulfield.
Lordi Smallwood.
En ole kuullutkaan heistä. -Eivätkä he sinusta.
Mutta tarvitsemme miehiä ja heillä on.
Montako miestä lordi Mayzen lähettää? -Enemmän kuin lordi Wibberly.
Ei häneltä. -Tiedän.
Mutta tarvitsemme miehiä ja Roose Bolton on Pohjoisen vartija.
Hän murhasi veljeni. -Vannoimme vartioivamme Muuria.
Se ei onnistu 50 miehen voimin.
Emmekä saa lisää miehiä ilman Pohjoisen vartijan apua.
Anteeksi, arvon lady.
Komentaja. -Miten voin auttaa?
Tulkaa mukaamme etelään. Te tunnette linnan parhaiten.
Sen salatunnelit, heikkoudet ja ihmiset.
Talvivaara oli aikoinaan kotinne.
Ettekö halua puhdistaa sitä rotista?
Mustalinna on nyt kotini. Yövartio ei sekaannu kuningaskuntien sotiin.
On vain yksi sota. Elämän ja kuoleman välinen.
Voin näyttää minkä puolesta soditte. -Näytättekö jonkin näyn liekeissä?
Olen pahoillani, mutta en luota näkyihin.
Ei näkyjä eikä taikuutta.
Vain elämää.
Tunnetteko sydämeni lyönnit?
Teissä on voimaa, jota vastustatte. Se on virhe. Käyttäkää sitä.
Valon herra teki meistä miehiä ja naisia. Kokonaisuuden puolikkaita.
Yhtymisessämme on voimaa.
Voimaa luoda elämää, voimaa luoda valoa -
ja voimaa langettaa varjoja.
Stannis tuskin pitäisi siitä. -Ei sitten kerrota hänelle.
En voi. -Miksi et?
Vannoin valan.
Rakastin toista naista. -Kuolleet eivät kaipaa rakastajia.
Tiedän kyllä.
Mutta rakastan häntä yhä.
Et tiedä mitään, Jon Nietos.
Oletko yksinäinen? -Tylsistynyt vain.
Isäni mukaan se johtuu mielikuvituksen puutteesta.
Olitko sinäkin usein tylsistynyt?
Mustalinna ei sovi lapsille, mutta... -Tykkään siitä. Ja pääsin pois kotoa.
Äiti ei olisi halunnut minua mukaan. -Miksi sanot noin?
Koska hän sanoi niin minulle.
Hän ei olisi saanut sanoa sitä.
Häpeätkö sinä minua, isä?
Kun olit pieni, Lohikäärmekiveen saapui dornelainen kauppias.
Hänen tavaransa olivat rojua, yhtä puunukkea lukuun ottamatta.
Hän oli jopa ommellut sille mekon sukumme väreistä.
Hän oli kuullut sinusta ja oletti tuoreen isän olevan helppo kohde.
Muistan miten hymyilit, kun pistin sen nuken kehtoosi -
ja miten painoit sen poskeasi vasten.
Kun poltimme nuken, oli jo liian myöhäistä.
Minulle sanottiin, että sinä kuolisit tai jotain vielä pahempaa.
Harmaasuomu etenisi hitaasti. Ehtisit kasvaa isoksi ennen kuolemaa.
Minua neuvottiin lähettämään sinut Valyrian kivimiesten luo -
ennen kuin tauti leviäisi koko linnaan.
Käskin kaikkien painua helvettiin.
Kutsuin paikalle kaikki mestarit, parantajat ja apteekkarit.
He pysäyttivät taudin ja pelastivat henkesi.
Koska sinä et kuulunut minnekään kivimiesten joukkoon.
Sinä olit prinsessa Shireen Baratheonin huoneesta.
Ja olet minun tyttäreni.
Arvelinkin löytäväni sinut täältä.
Lyanna-tätisi. -Isä ei koskaan puhunut hänestä.
Joskus näin hänet täällä sytyttämässä kynttilöitä. Hän oli kuulemma kaunis.
Näin hänet kerran poikana, kun asuin äitisi perheen luona.
Lordi Whent järjesti turnajaiset Harrenhalliin. Kaikki olivat siellä.
Hullu kuningas, sinun isäsi, Robert Baratheon...
Lyanna oli jo luvattu Robertille.
Voit kuvitella miltä tällaisesta vähäisen suvun pojasta tuntui -
kun näin legendojen ottavan toisistaan mittaa turnajaisissa.
Viimeisinä mittelivät Barristan Selmy ja Rhaegar Targaryen.
Kun Rhaegar voitti, kaikki hurrasivat prinssille.
Tytöt ihastelivat, kun hän riisui kypärän ja näytti hopeiset hiuksensa.
Kunnes hän ratsasti vaimonsa, Elia Martellin, ohi. Hymyt hyytyivät.
En ole ennen nähnyt niin suurta joukkoa niin hiljaisena.
Hän ratsasti vaimonsa ohi -
ja laski talviruususeppeleen Lyannan syliin. Kuuransinisiä.
Monenko kymmenen tuhannen piti kuolla, koska Rhaegar valitsi tätisi?
Niin, hän valitsi hänet. Sitten hän sieppasi ja raiskasi hänet.
Tule. Mennään puhumaan jonnekin, missä kuolleet eivät kuule meitä.
Sinulla on ratsastusvaatteet. -Niin on.
Minne aiot mennä? -Kuninkaansatamaan.
Cersei kutsui minut. Hän ei saa aavistaa mitään.
Et voi jättää minua tänne! -On raskasta asua vihaamiensa kanssa.
Mutta pian se on ohi. -Mistä tiedät?
Stannis Baratheon on Mustalinnassa.
Hän marssii Kuninkaansatamaan ennen talven lumia.
Mutta ensin hänen on vallattava Talvivaara.
Et sinä sitä tiedä. -Tiedän minä.
Kukistamalla Boltonit hän saa isäsi vasallit puolelleen.
Pohjoisen tuella Stannis voi nousta Rautavaltaistuimelle.
Uskotko hänen voittavan Boltonit?
Hänellä on suurempi armeija ja hän on Westerosin paras sotapäällikkö.
Vedonlyöjä uskoisi Stannisin voittoon.
Ja minä olen vedonlyöjä. -Mitä tapahtuu, jos olet oikeassa?
Stannis valtaa Talvivaaran ja pelastaa sinut Boltoneilta.
Kiitokseksi isäsi antamasta tuesta hän tekee sinusta Pohjoisen vartijan.
Mutta enhän minä... Pohjoisen vartijanko?
Olet Starkin suvun viimeinen. Hän tarvitsee sinua.
Entä jos Stannis ei hyökkää Talvivaaraan tai Boltonit voittavat?
Sitten teet Ramsay Boltonista omasi.
En minä osaa. -Osaat. Hän on jo ihastunut sinuun.
Hänen isänsä pelottaa minua. -Syystäkin. Hän on vaarallinen.
Mutta vaarallisimmatkin miehet voi voittaa oveluudella.
Ja sinä olet ollut kaikkein ovelimman opissa.
Palaan kyllä pian. Pysy lujana, kun olen poissa.
Pohjoinen on vielä joskus sinun. Uskotko minua?
Uskon, että olen naimisissa, kun palaat.
Aamiaista.
Se olisi ollut paskamainen kuolema. -Kaikki kuolemat ovat paskamaisia.
Niin, mutta ajattelisit trubaduureja. -Laulakoot minusta mitä lystäävät.
Kaksi ritaria prinsessaa pelastamassa kuulostaa hyvältä laulun aiheelta.
Kuulostaa samalta kuin kaikki muutkin.
Entä sinä? Millä paskamaisella tavalla sinä haluaisit kuolla?
Omassa linnassa omaa viiniä juoden, kun poikani riitelevät perinnöstä.
Mikä pettymys. Odotin sinulta jotakin jännittävämpää.
Olen elänyt jännittävää elämää. Haluan tylsän kuoleman.
Miten sinä haluat lähteä? -Rakastamani naisen sylissä.
Haluaako hän samaa?
Lähdetään.
Oliko laivan kapteeni Braavosista? -Pentosista.
Ja matkalla Vanhaankaupunkiin? -Niin. Miksi kysyt?
Mikä estää häntä kertomasta paikallisille, että olet Dornessa?
Säkillinen kultaa.
Sukuasi vihataan täällä kovasti. -Se oli iso säkki.
Varmasti hän vannoi vaikka mitä saadakseen sen -
mutta et voi estää häntä rikkomasta valojaan.
Montako näet? -Neljä.
Monelleko pärjäät? -Yhdelle. Jos hän on hidas.
Seis!
Voi perseensuti...
Huomenta, pojat! Hyvä, että löysimme teidät.
Keitä te olette? -Cooper. Tämä on Darnell.
Oletteko Kuninkaansatamasta? -Kuuleeko sen puheesta?
Kirpunperästä.
Miksi olette täällä? -Laiva kaatui yöllä. Uimme rantaan.
Lähtö oli lähellä. -Luulimme haiden syövän meidät.
Ei Dornessa ole haita.
Ne näyttivät kyllä haineviltä. -Ehkä ne olivat delfiinejä.
Heittäkää miekkanne hiekkaan. -Tämä on ihan tarpeetonta.
Tarvitsemme vain hieman opastusta.
Miekat hiekkaan, nyt heti!
Tuon pitäisi olla tarpeeksi hidas.
Näppärä liike.
Pelkkää tuuria. -Sinulla oli loistava opettaja.
Olen aina halunnut dornelaisen orin. Nämä eivät koskaan väsy.
Pian olemme Vesipuutarhassa. -Ensin on haudattava ruumiit.
Lintujenkin pitää syödä. -Ei ruumiita. Emme halua sotaa.
Hautojen kaivaminen kestää ikuisuuden.
Minä en pysty kaivamaan yhdellä kädellä.
Äiti!
Nym, Obara. -Tuleeko sota?
Prinssi Doran tyytyy suremaan isäänne.
Meidän on kostettava Oberynin kuolema.
Ilman Dorania meillä ei ole armeijaa.
Emme tarvitse armeijaa sodan aloittamiseen.
Kuningatar Cersei rakastaa lapsiaan, ja meillä on yksi heistä.
Meillä voi olla ongelma.
Merikapteeni, joka halusi myydä minulle tietoja.
Hän kertoi salakuljettaneensa Jaime Lannisterin Dorneen.
Hän on tullut hakemaan Myrcellaa.
Jos hän saa tytön, emme voi enää kostaa.
Teidän on valittava.
Joko Doranin tapa ja rauha, tai minun tapani ja sota.
Minä seuraan sinua. Aina. -Nym?
Obara?
Kun olin lapsi, Oberyn haki minut hoviin.
En ollut nähnytkään häntä, mutta hän kutsui itseään isäkseni.
Äiti itki ja sanoi, että olen liian nuori ja tyttö.
Oberyn heitti keihäänsä jalkoihini. "Meidän kaikkien on taisteltava -
mutta jumalat antavat meidän valita aseemme."
Isäni osoitti keihästä ja sitten äitini kyyneliä.
Tein valintani jo kauan sitten.
Kiitos.
Kuka sinä olet? -Vangitsijasi.
Onko sinulla viiniä? -Ei.
En saa unta ilman viiniä. -Valvo sitten.
Väärä suunta. Sisareni asuu Westerosissa.
Siis lännessä. Purjehdimme itään.
En vie sinua siskollesi. -Aioit viedä minut kuningattarelle.
Niin vienkin, Daenerys Targaryenille. Hän on minun kuningattareni.
Harmi, että sieppauksesi oli turha. Olin jo matkalla sinne.
Minkä tähden muka? -Kullan ja kunnian. Ja vihan.
Ymmärtäisit kyllä, jos tuntisit siskoni.
Nyt kun on selvää, että olemme samalla puolella...
Aatelisritari pohjois-Westerosista, kurjassa jamassa Essoksessa.
Lohikäärme-epoletit ja karhu haarniskassa.
Olet Jorah Mormont.
Miten muka palvelit kuningatartasi ilotalossa Volantiksessa?
Oletko mahdollisesti karannut? Ja miksi?
Miksi hän olisi lähettänyt sinut matkoihisi? Hetkinen...
Sinä vakoilit häntä, vai mitä?
Alan muistaa, vaikka olinkin kännissä pienen neuvoston palavereissa.
Välitit tietoja Varysin pikkulinnuille.
Daenerys sai tietää ja hän karkotti sinut.
Nyt pyrit takaisin suosioon lahjan avulla. Riskialtis suunnitelma.
Ehkä jopa epätoivoinen.
Luuletko Daenerysin teloittavan minut ja armahtavan sinut?
Yhtä hyvin siinä voi käydä toisin päin.
Täältä ylhäältä kaikki näyttävät tyytyväisiltä.
Mitä nyt?
Muistelin sitä, kun kuljin veljesi kanssa Kuninkaansataman kaduilla.
Miksi? -Hänestä oli mukavaa laulaa kansalle.
Lauloiko hän ihmisille? -Kyllä vain.
Rhaegar valitsi paikan ja alkoi laulaa, kuin kuka tahansa trubaduuri.
Entä mitä sinä teit? -Suojelin häntä.
Ja keräsin rahaa. Hän halusi nähdä paljonko tienaisi.
Oliko hän taitava? -Loistava. Eikö Viserys kertonut?
Vain sen, että Rhaegar oli taitava tappamaan.
Hän ei pitänyt siitä. Hän rakasti laulamista.
Mitä teitte rahoilla?
Kerran hän antoi ne toiselle laulajalle.
Kerran hän lahjoitti ne orpokodille.
Ja kerran... vedimme kunnon kännit.
Teidän korkeutenne, Hizdahr odottaa vastaanottosalissa.
Montako hänen mukanaan on? -Viisikymmentä, ehkä satakin.
Tuletteko tekin, Ser Barristan? -Voin suojella teitä Hizdahrilta.
Häneltä voin suojella itse itseäni.
Menkää laulamaan, Ser Barristan. -Teidän korkeutenne.
Kaikkien on kuoltava, mutta kaikki eivät kuole kunniakkaasti.
Miksi esi-isänne valloittivat seitsemän kuningaskuntaa?
Jotta heidän nimensä muistettaisiin.
Taistelumonttujen voittajista ei tule kuninkaita, mutta heidät muistetaan.
Niinkö sanoitte miehille, kun usutitte heitä teurastamaan toisiaan?
Tänään on perinteinen aloituspäivä. -En hyväksy tätä perinnettä.
Vain perinteet pitävät tämän kaupunkinne koossa.
Ilman perinteitä entisillä orjilla ja isännillä ei ole mitään yhteistä.
Paitsi vuosisatoja jatkunut epäluottamus ja katkeruus.
Tämä ei ole ratkaisu kaikkiin ongelmiimme, mutta se on alku.
Harpyijan pojat.
Suomennos: Niko Kiiskinen BTI Studios