Ramiai, drauguži.
Ko tu tikiesi, jie gi kaip žvėrys.
Vieni iš kitų pagriebia kokią ožką,
nespėji nė susigaudyt, o jau draskosi į gabalus.
Nesu matęs, kad laukiniai darytų šitaip.
Nesu tokio dalyko apskritai matęs, per visą gyvenimą.
Ar arti priėjai?
- Arčiau nieks ir nedrįstų. - Verčiau grįžtam prie Sienos.
Bijai numirėlių?
Mums įsakyta susekti laukinius.
Mes ir susekėm. Daugiau jie mūsų nebetrukdys.
Nemanai, kad jis mūsų paklaus kaip jie žuvo?
Lipk ant žirgo tiktai.
Kad ir kas tai padarė jiems, gali tą patį suruošti ir mums.
Jie netgi nužudė vaikus.
Tai gerai, kad mes ne vaikai.
Nori sprukt į pietus, gali sprukti.
Aišku, už dezertyravimą neteksi galvos,
jei tik man nepakliūsi pirma.
Lipk ant žirgo.
Nebekartosiu.
Tavo numirėliai, berods, perkėlė stovyklą.
Buvo čia pat.
Surask pėdsakus.
Kas čia?
Čia...
Siauroji jūra
Karaliaus krantinė
Žiemgalis
Siena
Pentosas
Pagal Džordžo R. R. Martino kūrinį "Ledo ir Ugnies Giesmė".
Sostų Rungtis [Žiema Artėja]
Žiemgalis
Nagi, tėvas žiūri.
Ir motina tavo.
Nuostabus darbas kaip visada. Šaunuolė.
Dėkoju.
Kaip gražiai sugebėjai čia smulkų raštą įterpti kampuose.
Labai gražu.
Ačiū. Čia man tos siūlės...
Ne, ne, ne, šitos siūles labai jau...
- Gražu. -Ačiū.
O kuris jūsų buvo šaulys dešimties?
Pratinkis toliau, Brenai.
Drąsiau.
Perdaug negalvok, Brenai.
Atpalaiduok ranką su lanku.
Greičiau, Brenai! Paskubėk.
Valdove Starkai!
Mano ponia.
Ką tik atjojo sargybinis iš kalvų.
Sugautas dezertyras iš Naktinės Sargybos.
Liepk vaikinams balnotis žirgus.
Ar tau būtina?
Jis davė priesaiką, Ket.
Įstatymas yra įstatymas, mano ponia.
Pasakyk Brenui, kad ir jis joja.
Nedai.
Dešimtmečiam tokius dalykus matyti per anksti.
Amžinai jis berniuku nebus.
O žiema artėja.
Vaiki, nubėk surink likusias.
Baltieji ėjikai.
Mačiau baltuosius ėjikus.
Baltieji ėjikai.
Baltieji ėjikai... aš mačiau.
Aš suprantu, kad sulaužiau priesaiką.
Ir žinau, kad esu dezertyras.
Turėjau grįžti prie sienos ir juos įspėti, bet...
Aš mačiau ką mačiau.
Mačiau baltuosius ėjikus.
Žmonės turi žinoti.
Jei galėtumėt perduoti mano šeimai...
Pasakykit, kad aš ne bailys.
Pasakykit, kad gailiuosi.
Atleiskit man, viešpatie.
Roberto Barateono Pirmojo vardu,
Nenusigręžk.
- ...Andalų ir Pirmųjų Žmonių karaliaus... - Tėvas žinos jeigu nežiūrėsi.
Septynių Karalysčių valdovo bei viso krašto globėjo,
Aš, Edardas iš Starkų giminės,
Žiemgalio valdovas ir šiaurės sergėtojas,
pasmerkiu tave mirti.
Gerai ištvėrei.
Ar supranti kodėl aš tai padariau?
Džonas sakė, kad jis buvo dezertyras.
Bet ar supranti kodėl aš turėjau jį nužudyti?
"Mes taip darome nuo senovės"?
Tas kuris skiria nuosprendį, turi jį pats įvykdyti.
Ar tiesa, kad jis matė baltuosius ėjikus?
Baltųjų ėjikų nebėra jau tūkstančius metų.
Tai jis melavo?
Beprotis mato ką mato.
Kas tai?
Kalnų liūtas?
Šiose giriose kalnų liūtų nebūna.
Kažkoks išsigimėlis!
Tai didvilkis.
Nuo seno išlikęs žvėris.
Didvilkių į pietus nuo Sienos nėra.
Dabar yra net penki.
Nori palaikyti?
Kas jiems bus?
Jų motina mirė.
Čia ne jų kraštas.
Greita mirtis jiems geriau. Be motinos jie ilgai neištemps.
- Aišku. Duokš čionai. - Ne!
Patrauk savo durklą.
- Man įsakinėja tavo tėvas, o ne tu. - Prašau, tėve!
Atleisk, Brenai.
Valdove Starkai?
Čia penki jaunikliai...
Po vieną kiekvienam Starkų palikuoniui.
Didvilkis yra jūsų giminės simbolis.
Jiems buvo lemta juos gauti.
Patys juos dresuosite.
Patys maitinsite.
O jeigu padvės, patys ir laidosite.
O tau?
Aš nesu Starkas.
Einam.
Kas yra?
Vados neūžauga... Šitas taviškis, Sniege.
Karaliaus Krantinė Septynių Karalysčių sostinė
Kaip tavo brolis, jaučiuosi įpareigotas tave įspėti:
tu perdaug nerimauji.
- Tai jau matyti. - O tu niekada nesijaudini dėl nieko.
Kai buvom septynerių, nušokai nuo Kasterlių Uolos skardžio,
100 pėdų žemyn iki vandens, ir visai nebijojai.
Kad nebuvo ko bijoti, kol tu nepasakei tėvui.
"Mes esame Lanisteriai. Lanisteriai nekrečia kvailysčių."
- O jei Džonas Arinas kam nors pasakė? - Na kam jis galėtu pasipasakoti?
Mano vyrui.
Jeigu jis pasakytų karaliui, mudviejų abiejų galvos dabar būtų pasmeigtos ant miesto vartų.
Kad ir ką Džonas Arinas žinojo ar nežinojo, tai mirė kartu su juo.
Ir Robertas pasirinks naują Karaliaus Vykdytoją, kuris atliktų jo pareigas
kol jis pats bastosi krušdamas šernus ir medžiodamas šliundras...
Ar atvirkščiai?
Ir gyvenimas tęsis.
Tu turėtum būti Karaliaus Vykdytoju.
Aš apsieisiu ir be šitos garbės.
Jų dienos per ilgos,
o jų gyvenimai per trumpi.
Šitiek metų
o aš vis jaučiuosi pašalietę, ateidama čia.
Turi penkis šiauriečius vaikus.
Tu ne pašalietė.
Kažin ar senieji dievai tam pritaria.
Taisyklės rūpi taviems dievams.
Man labai gaila, meilė mano.
- Sakyk. - Atskrido varnas iš Karaliaus Krantinės.
Džonas Arinas nebegyvas.
Krito nuo karštinės.
Žinau, jis tau buvo lyg tėvas.
- O tavo sesė, berniukas? - Jiedu abu sveiki,
ačiū dievams.
Varnas atnešė ir daugiau žinių...
Karalius vyksta į Žiemgalį...
Kartu su karaliene, ir visais kitais.
Jei jis keliauja tiek toli į šiaurę...
Tai jis gali norėti tik vieno.
Visada gali atsisakyti, Nedai.
Reikės daugybės žvakių pono Tyrijono kambariui.
Kaip girdėjau jis mėgsta skaityti pernakt.
O aš girdėjau, kad jis per naktis geria.
Na kiek jis galėtų išgerti? Būdamas tokios...
sudėties...
Iš rūsio parnešėme aštuonias statines alaus.
- Galbūt ir sužinosim. - Bet kokiu atveju, žvakės.
Ir ko jūsų motina taip pasiryžo apdailinti mus prieš karalių?
Sakyčiau, prieš karalienę. Girdėjau, kad ji glotnaus kailiuko.
Girdėjau, kad princas grynas išsipustęs pimpalas.
Tu pagalvok kiek pietiečių merginų jis persmeigia tuo savo išsipusčiusių karališku pimpalu.
Na, pirmyn, Tomi, apkarpyk jį kaip reikalas.
Jis nėra sutikęs merginos kuri jam patiktų labiau už jo plaukus.
O dievai, na ir greitai jie auga.
Brendonai!
Aš mačiau karalių. Su juo šimtai žmonių.
Keik aš tau kartų sakiau kad nelaipiotum?
Bet jis jau atjoja... per mūsų kelią.
Noriu kad man pažadėtum,
daugiau nebelaipiosi.
Pažadu.
- Ar žinai ką? - Ką?
Tu visada žiūri po kojom prieš pameluodamas.
Bėk ir surask tėvą.
Pasakyk kad karalius jau arti.
Kur Arja? Sansa, kur tavo sesuo?
Ei, ei, ei, ei...
Ką čia dabar užsidėjai?
Nagi.
Traukis!
Jūsų šviesybė.
Sustorėjai.
- Ket! - Jūsų šviesybė.
Devyneri metai... kodėl aš tavęs nemačiau? Kur po galais tu buvai dingęs?
Saugojau šiaurę, jūsų šviesybė. Žiemgalis priklauso jums.
- Kur kipšas? - Ar užsičiaupsi?
O kas gi čia?
Tu tikriausiai Robas.
O tu tai gražuolė.
O tu kuo vardu?
Arja.
Na, parodyk raumenis.
Būsi kareivis.
Čia Džeimis Lanisteris, karalienės brolis dvynys.
Patylėk gi, prašau.
Mano karalienė.
Nuvesk mane prie kapų. Noriu pareikšti pagarbą.
Mes jojome visą mėnesį, mano meilė.
Mirusieji tikrai palauks.
Nedai.
Kur kipšas?
Kur tas mūsų brolis?
Eik surask tą velniūkštį.
Papasakok apie Džoną Ariną.
Viskas jam buvo gerai ir staiga...
Suėdė jį iš vidaus, kas ten bebūtų.
Mylėjau tą žmogų.
Mudu abu.
Tavęs jam labai mokyti nereikėjo, o štai mane... Atsimeni koks aš buvau šešiolikos?
Viskas ko norėjau tebuvo skaldyt galvas ir krušt mergas.
- Jis man paaiškino kas ir kaip. - Taigi.
Nežiūrėk taip į mane. Ne jo kaltė, kad aš nesiklausiau.
Tu man reikalingas, Nedai...
Karaliaus Krantinėj, o ne čia kur tu nieko naudingo nenuveiki.
Valdove Edardai Starkai,
noriu tave paskelbti Karaliaus Vykdytoju.
Nesu vertas tokios garbės.
Aš čia nebandau tave pagerbti.
Noriu, kad tu valdytum mano karalystę
kol aš ėsdamas, gerdamas ir ištvirkaudamas laukiu ankstyvų laidotuvių.
Po šimts, Nedai, stokis.
Tu man padėjai užimti Geležinį Sostą,
dabar padėk man jį, po galais, išsaugoti.
Mums buvo lemta valdyti kartu.
Jei tavo sesuo būtų gyva, mudu sietų vienas kraujas.
Bet dar ne vėlu.
Aš turiu sūnų, tu turi dukterį.
Apjungsime savo gimines.
Tiesa ką sako apie šiaurines merginas.
Girdėjai, kad karalius Žiemgalyje?
Kažką girdėjau.
Su karaliene ir jos broliu dvyniu.
Sako, kad jis dailiausias vyras visose Septyniuose Karalystėse.
O kitas brolis?
- Karalienė turi du brolius? - Vienas gražuoliukas,
o kitas protingas.
...girdėjau, jį vadina kipšu.
O aš girdėjau, jis tos pravardės nevirškina.
Negi? Kaip girdėjau, jis jos visiškai nusipelno.
Girdėjau, kad jis tikras pijokas ir mergišius,
su visokiausiais ištvirkusiais polinkiais.
Protinga mergaitė.
Mes jūsų laukėm, pone Tyrijonai.
Nejaugi?
Jau?
Dievai man nepagailėjo vieno.
- Nesikelk. - Mano pone.
Ar tau reikia aiškinti ką reiškia uždaros durys viešnamyje, broli?
Iš tavęs tikrai turėčiau ko pasimokyt, tačiau
mūsų sesė trokšta tavo dėmesio.
Keisti troškimai tos mūsų sesers.
Šeimos bruožas.
Žodžiu, Starkai mums ruošia puotą saulei leidžiantis.
- Nepalik manęs vieno su tais žmonėmis. - Atsiprašau, aš puotauti pradėjau kiek anksčiau.
Ir čia tik pirmasis iš daugelio patiekalų.
Numaniau, kad taip pasakysi.
Bet, kadangi, neturim daug laiko...
Užeikit, merginos.
Susimatysim per saulėlydį.
Uždaryk duris!
Ar būtina buvo ją palaidoti tokioje vietoje?
Ji turėtų būti kur nors ant kalvos
kur saulė ir debesys virš galvos.
Ji buvo mano sesuo.
Čia jos vieta.
Jos vieta buvo šalia manęs.
Sapnuose nužudau jį kiekvieną naktį.
Tai jau atlikta, šviesybe. Targarijenai nebegyvi.
Ne visi.
Pentosas. Anapus Siaurosios Jūros
Daenėris!
Daenėris.
Štai kur būsimoji nuotaka.
Pažiūrėk, dovana nuo Ilyrijo.
Paliesk.
Nagi, pačiupinėk medžiagą.
Argi jis ne malonus šeimininkas?
Mes jau svečiuojamės pas jį ilgiau nei metus,
o jis mūsų nieko taip ir neprašė.
Na, Ilyrijo ne kvailys.
Jis žino, kad aš draugų nepamiršiu
kai atgausiu savo sostą.
Tu vis dar kūpriniesi.
Tegu mato.
Dabar turi moters kūną.
Man reikia, kad šiandien būtum tobula.
Ar galėsi, dėl manęs?
Juk nenori pažadinti drakono, tiesa?
Ne.
Kai mano valdymą įamžins istorija, miela sese,
sakys kad jis prasidėjo šiandien.
Dar perkaršta, ponia.
Kur gi jis?
Dotrakai punktualumu nepasižymi.
Leiskite pristatyti mano garbingus svečius.
Visėris Trečiasis iš Targarijenų giminės,
teisėtas Andalų ir Pirmųjų Žmonių karalius,
ir jo sesuo,
Daenėris iš Targarijenų giminės.
Matai kokie ilgi jo plaukai?
Kovoje nugalėti Dotrakai
nusikarpo savo kasas, kad visas pasaulis matytų jų gėdą.
Kalas Drogo niekad nebuvo nugalėtas.
Aišku, jis yra barbaras, tačiau vienas geriausių žudikų.
Ir tu tapsi jo karaliene.
Prieik arčiau, mieloji.
Kur jis išjojo?
- Ceremonija baigėsi. - Bet taigi jis nieko net nepasakė.
- Ar ji jam patiko? - Patikėkit, jūsų šviesybe,
jeigu ji jam nepatiktų, suprastume.
Dabar jau ilgai netruks.
Greitai jūs perplauksit Siaurają jūrą ir susigražinsite savo tėvo sostą.
Liaudis slapta kelia tostus į jūsų sveikatą.
Jie šaukiasi tikrojo savo karaliaus.
Kada jie bus vedę?
Netrukus. Dotrakai niekad neužsibūna ilgam.
Ar tiesa, kad jie sugula su arkliais?
Kalo Drogo šito neklausčiau.
Kvailiu mane laikai?
Laikau jus karaliumi.
O karaliams stinga prasčiokų kuklumo.
Atsiprašau jeigu būsiu įžeidęs.
Žinau kaip elgtis su tokiais kaip Drogo.
Duosiu jam karalienę, o jis man kariauną.
Aš nenoriu būti jo karaliene.
Aš tik noriu namo.
Aš taip pat.
Ir aš noriu, kad abu vyktume namo,
tačiau juos iš mūsų atėmė.
Taigi sakyk, miela sese,
kaip mums patekti namo?
Nežinau.
Namo keliausime su kariauna.
Su Kalo Drogo armija.
Leisčiau tave iškrušti kad ir visai jo genčiai,
visiems 40 000 vyrų ir jų žirgams irgi
jei tik to prireiktų.
Manai aš Džofriui patiksiu?
O jeigu aš jam atrodysiu baisi?
Tuomet jis kvailiausias iš visų princų pasaulyje.
Jis toks išvaizdus.
Kada mudu tuoksimės? Greitai? Ar reikės laukti?
Nagi, ša. Tėvas dar net nedavė sutikimo.
Kodėl gi jam nesutikti?
Jis būtų antras galingiausias asmuo karalystėse.
Jam tektu palikti namus.
Tektu palikti mane.
Kaip ir tau.
Tu savo namus palikai, vykdama čia.
O aš vieną dieną tapsiu karaliene.
Prašau, įkalbėk tėvą sutikti!
- Sansa... - Prašau, prašau!
Tai mano vienintelė svajonė.
Pilk pilną! Vyručiai, Rodrikai, oplia.
Oplia!
Eikš, gražuoliukė tu.
Dar nepribaigei?
Dėde Bendženai.
Koks dičkis jau.
Visą dieną jojau.
Nenorėjau jūsų vienų palikti su Lanisteriais.
Ko tu ne puotoje?
Ponia Stark nusprendė, kad karališkoji šeima gali įsižeisti
jeigu tarp jų sėdės pavainikis.
Na, ant Sienos tu visada laukiamas.
Tenai bet koks pavainikis sau susiras vietą.
Tai pasiimk mane kartu grįždamas.
- Džonai... - Tėvas mane išleis jei tu paprašysi.
Žinau kad išleis.
Siena niekur nepradings.
Aš pasiruošęs duoti jūsų priesaiką.
Pats nežinai ko atsisakytum.
Mes neturime šeimos.
- Nei vienas iš mūsų neišaugins sūnaus... - Man tas nerūpi.
Gal susirūpintum jei žinotum ką tai reiškia.
Verčiau eisiu vidun,
gelbėti tavo tėvą nuo svečių.
Pasikalbėsime vėliau.
Tavo dėdė tarnauja Nakties Sargyboje?
Ko tenai slankioji?
Ruošiuosi vakarui su tavo namiškiais.
Visada norėjau išvysti Sieną.
Tu Tyrijonas Lanisteris,
karalienės brolis?
Didžiausias mano pasiekimas.
O tu... tu esi Nedo Starko pavainikis, tiesa?
Ar įsižeidei? Nepyk.
Tačiau juk esi pavainikis.
Valdovas Edardas Starkas yra mano tėvas.
O ponia Stark nėra tavo motina,
taigi, esi pavainikis.
Duosiu tau patarimą, pavainiki.
Niekada nepamiršk kas esi.
Likęs pasaulis tikrai nepamirš.
Dėvėk tai lyg šarvus
ir niekas tuo negalės tau pakenkti.
Iš kur tau žinoti ką reiškia būti pavainikiu?
Visi nykštukai yra pavainikiai tėvų akyse.
Tu puotoje...
kaip lokys spąstuose.
Vaikis kuriam nukirtau galvą...
- Tu jį pažinojai? - Aišku pažinojau. Visai berniukas.
Bet jis buvo tvirtas, Nedai.
tikras reindžeris.
Nusišnekėjo visai.
Sakė, kad ėjikai jo draugus nugalabijo.
Tiedu kur buvo su juo, vis dar dingę.
Laukinių pasala.
Galbūt.
Didvilkiai Sienos pietuose,
kalbos apie ėjikus,
o mano brolis gali tapti kitu karaliaus vykdytoju.
Žiema artėja.
- Dėdė Bendženai. - Robai, vaiki.
- Kaip laikais? - Gerai.
Jūs pirmąkart šiaurėje, jūsų šviesybe?
Taip. Gražus kraštas.
Tikriausiai čia gan niūru po Karaliaus Krantinės.
Prisimenu kaip bijojau kai Nedas mane čia atvežė pirmą kartą.
Sveika, balandėle.
Kokia tu gražuolė.
- Kiek tau metų? - 13, jūsų šviesybe.
Aukšta. Dar išaugsi?
Tikriausiai, jūsų šviesybe.
O ar jau kraujavai?
Ne, jūsų šviesybe.
Suknią pati siuvaisi?
Kokia gabi. Būtinai man ką nors pagaminsi.
Girdėjau, galime turėti bendrą anūką.
Ir aš girdėjau.
Jūsų dukrai sostinė bus į naudą.
Šitokio grožio nederėtų čia slėpti per amžius.
- Atsiprašau. - Girdėjau greit būsim kaimynai.
- Tikiuosi tai tiesa. - Taip, karalius mane pagerbė savo pasiūlymu.
Tikriausiai surengsim varžybas. Pažymėti jūsų naujam titului... jei priimsit.
Gera būtų su jumis susirungti.
Varžovai šiais laikais visai išsikvėpę.
- Aš nesikaunu varžybose. -Ne?
Amžius jau nebe tas?
Varžybose nesikaunu,
nes tikroje kovoje
nenorėčiau, kad priešas žinotu ką sugebu.
Gerai pasakyta.
Arja!
Nejuokinga!
Ji visada šitaip.
Čia mano mėgstamiausia suknia.
Ji pastoviai taip daro, visai nejuokinga!
Metas gulti.
Esu šiaurietis.
Mano vieta čia su tavim, o ne pietuose toje žiurkių irštvoje, vadinamoje sostine.
Neleisiu jam tave pasiimti.
Karalius pasiima tai ko nori.
Todėl jis ir karalius.
Pasakysiu, "Klausyk, storuli,"
"niekur tu mano vyro neišsiveši."
"Dabar jis mano."
Kaip jis šitiek sustorėjo?
Nustoja valgyti tik prieš geriant.
Atėjo Maestras Liuvinas, pone.
Įleisk.
Prašau atleisti, pone, ponia.
Atjojo naktinis pasiuntinys.
Nuo jūsų sesers.
- Pasilik. - Laiškas siustas iš Lizdo.
Ką ji veikia Lizde?
Ji ten nebuvo grįžusi nuo vestuvių.
Kokios žinios?
Ji spruko iš sostinės.
Ji sako, kad Džoną Ariną nužudė...
Lanisteriai.
Sako, kad karaliui gresia pavojus.
Ji ką tik tapo našle, Ket.
Pati nesuvokia ką sako.
Laisos galva dabar būtų pamauta ant iešmo jeigu šis laiškas pakliūtų ne į tas rankas.
Negi manai, kad ji rizikuotų savo gyvybę,?
savo sūnaus gyvybę...
jeigu nebūtų tikra, kad jos vyrą nužudė?
Jei šios žinios yra tiesa
ir Lanisteriai siekia užimti sostą,
kas geriau už jus apgintų karalių?
Buvusį vykdytoją nužudė.
Dabar nori Nedui įsiūlyti šį postą?
Karalius jojo visą mėnesį kad prašytų valdovo Starko pagalbos.
Jis vienintelis kuo jis pasitiki.
Jūs davėt karaliui priesaiką, mano pone.
Jis puse savo gyvenimo kovėsi Roberto karuose.
Jis nieko jam nebeskolingas.
Tavo tėvas ir brolis kadaise išjojo į pietus
karaliaus pašaukti.
Kiti laikai.
Kitas karalius.
Kada galėsiu susitikti su Kalu? Reikia pradėti planuoti invaziją.
Jei Kalas Drogo jums pažadėjo karūną, jūs ją gausit.
- Kada? - Kai jų ženklai bus palankūs karui.
Dėjau aš ant tų Dotrakų ženklų.
17 metų laukiau kol atgausiu savo sostą.
Dotrakų vestuvės be kokių trijų mirčių laikomos bergždžiomis.
Nedidelė dovana naujajai kalisei...
Septynių Karalysčių dainos ir apsakymai.
Ačiū jums, sere.
Ar jūs iš mano krašto?
Seras Džora Mormontas iš Lokio salos.
Daugelį metų tarnavau jūsų tėvui.
Dievams leidus, tikiuosi nuolat tarnauti teisėtam karaliui.
Drakono kiaušiniai, Daenėris,
iš Miglos krašto už Asšajaus.
Per amžius jie virto akmenimis,
bet visada išlaikys savo grožį.
Dėkoju, magistre.
Ji nuostabi.
Sere Džora, aš...
nežinau kaip pasakyti ačiū Dotrakų kalba.
Dotrakų kalboje nėra žodžio ačiū.
Pamalonink jį.
Ne.
Moki kalbėti bendrąją tarme?
Ne.
Ar "ne" vienintelis žodis, kurį moki?
Ne.
Sunki naktelė, kipše?
Jei išsilaikysiu nešvirkštelėjęs
nei pro vieną galą, tai bus stebuklas.
Nemaniau kad tu medžiotojas.
Didžiausias visoj šaly... savo ieties niekados neprametu.
Jokia čia medžioklė kai susimoki.
Kaip tau su ietim sekas, įgudęs kaip ir seniau?
Nebe, tačiau visgi už tave gabesnis.
Žinau ką tau tenka patirti.
Ačiū, kad sutikai.
Prašiau tik todėl kad tu man reikalingas.
Esi ištikimas draugas.
Girdi mane? Ištikimas draugas.
Daugiau man jų nebeliko.
- Tikiuosi gerai tau pasitarnausiu. - Tikrai taip.
O jau aš pasirūpinsiu, kad nebūtum amžinai toks paniuręs, blemba.
Pirmyn, vyručiai, prismeikim šerną!
Eikš, tu.
Stok! Sustok.
Ar tu visai išprotėjai?
- Jis mus matė. - Nieko tokio, viskas gerai.
- Viskas gerai. - Jis mus matė!
Girdėjau ir pirmąkart.
Nieko sau laipioti moki?
- Kiek tau metų, berniuk? - 10.
10.
Ko tik nepadarau dėl meilės.
Vertė: A.Gusevas Disappear@mail.ru