Gospodine Mills, kako ste? -Dobro, vi?
Vjerujem da je želite pogledati. -Ako ti ne smeta.
Znate gdje je, Ako bih vam svaki put naplatio dolar kada ste
ju došli pogledati, vjerojatno biste je imali.
To vam je kao Mariah Carey, Beyonce, Gwen Stefani.
Tko je Beyonce? Šalim se, uzeti ću je.
Oprostite, zabava za odrasle je ispred kuće. -Ja sam otac od Kim.
Ja radim za njenog oca. -Pravi otac.
U redu je, ja ću.
Zdravo, Bryane. -Lenore?
Htio sam dati poklon Kim. -Dajemo djeci da se provode, stavi
ga tamo sa ostalima. -Želim joj ga sam dati.
Još uvijek teško poštuješ pravila. -Lenny... -Ne zovi me tako.
Oprosti, Lenore.
Tata? -Dušo, sretan ti rođendan.
Govorila sam ocu kako radimo sa poklonima.
Loše je otvoriti jedan, a ne ostale. -Otvori ga.
Uređaj za karaoke. -Htjela je biti pjevačica.
Kad je imala 12 godina, nastavili smo dalje. -Hvala ti.
Još želim postati pjevačica, ali ne govori to mami. -Važi.
Jedan za album. -Imamo profesionalnog fotografa. -Veliki osmijeh, dušice.
To je moja djevojka.
Bože, Bože...
Stuarte.
Stuarte, nemoguć si. -Znam. Zdravo, Bryane.
Više nije mala. -Izgleda da nije.
Ostaješ na ručku? -Ne, došao sam samo da joj čestitam.
Drago mi je bilo. -I meni.
Hvala.
Zaboravio si? -Uđite.
Trebao sam te nazvati, treća subota u svibnju,
crveno meso, crno vino, poznato zvuči? -Vjerojatno je bio zauzet.
Naporan posao umirovljenika, svaki dan nova avantura.
Što radiš ovih dana, spavaš, igraš golf, udvaraš se bogatim udovicama?
To sredi ujutro. -Znate zašto sam ovdje. -Kako ide?
Jutros joj je bio rođendan, možete li vjerovati da ima 17?
17? -Za Kim.
Lenny se još pali na tebe? -Nije vise Lenny nego Lenore.
Još se pali. -A muž? -Isti je, savršen.
Ispod su uvijek govna, hoćeš da kopamo za tebe.
Misliš da gospodin detaljist to već nije uradio. -Hvala, Bernie.
Kako je Kimmy? -Dobro je.
Spavala je ovdje? -Radimo na tome.
Cijeni li to što si odustao od svog života da bi bio njoj bliže?
Kakav život. -Sjećaš se kada je u Beirutu šef nestao?
Onaj koji je bio u Hezbolahu i rekao da će nas ubaciti i onda je i on nestao.
I molili smo se da se izvučemo, a gdje si ti bio?
Obećao sam da nikada neću propustiti njen rođendan.
To je dobro prošlo, kada su saznali da si pobjegao sa zadatka da bi
bio na rođendanu svog djeteta preko 14 tisuća kilometara.
Gdje ti je slijedeća stanica bila posle? Arktik, pingvini?
Pingvini žive na Antarktiku. -To je bila Aljaska, što hoćeš da kažeš?
Imam otvoreno mjesto, reci što treba i tvoje je.
Tko voli krvavije odreske?
Vidimo se. -Laku noć.
Odlično je što pokušavaš nadoknaditi Kim izgubljeno vrijeme.
Sutrašnji posao, četverosatni rad, 25 tisuća dolara da odvedeš
jednu divu do i sa koncerta. Nedostaje nam jedan.
Pjevačica? -Ne znam da li je tako, ali je vise kao zlatna koka.
Prodala je 20 milijuna ploča, a još nema ni 25.
Ništa lakše, samo treba da je dovezemo tamo i odvezemo.
Unutra imaju svoje ljude. -Dobro.
Tek tako? Bit će savršeno. -Bolje, nitko neće poginuti.
Sutra, laku noć.
Oprostite gospođo, nastavite dalje. -Moja majka je gospođa.
Bernie, Casey, ovdje ste, ja ću naprijed. Bryane ti si u sobi.
Idemo.
Prelijepo je. -Hvala, kako se zovete? -Bryan Mills.
Drago mi je. -I meni.
Nastupaš. -Idemo.
Znam da nije pravi trenutak, moja kćer želi biti pjevačica,
pa sam se pitao da li imate neki savjet? -Recite joj da izabere drugu karijeru.
Imam ga. -Čekamo na napad iz aviona i zvoni mi satelitski telefon.
Zdravo, dušo. Oprostite, Kim je.
Na koncertu sam. Poznata ti je pjesma?
To je ona. Nisam u publici, pomažem prijateljima oko osiguranja.
Naravno da sam je upoznao, što misliš tko je čuva? Drago mi je da si zvala.
Što? Ručak, sutra? Znam gdje je. Onda u pola jedan. Vidimo se.
Evo ga. Što se dogodilo? -Hoće na ručak, samo nas dvoje.
Fantastično, imamo napredak.
Tko je ostavio onu kapiju otvorenu? -Vodi je odavde.
Zovite osiguranje sada.
Stani.
Bernie, budi tu. -Kreći.
Uzmite ovo, smanjuje šok. Popijte još.
U redu je.
Sada ste sigurni.
Bernie, Casey, Rambo. Bryane, pođi sa nama, imaš oštrinu još.
Slijedeće godine ide na fakultet. Izgubit ćeš je.
Imam godinu dana da je nađem.
Gospodine Mills, želi vas vidjeti.
Kako ste? -Bolje.
Vaša kćer želi biti pjevačica. -Od pete godine.
Nije kao što svi misle, kada nema glamura to je samo mnogo hotela
i aerodroma. -To želi.
Prvi je Gio, moj vokalni trener, ako zna pjevati, može.
Trener koji joj treba, honorar ja plaćam. Drugi broj je moj menadžer.
Ako je Gio pusti, dobit će priliku. -Hvala. -Ne, hvala vama.
Evo je. -Tata?
Zdravo. -Zdravo. -Nemoj biti tako oduševljen.
Iznenađen sam, mislio sam da ćemo biti samo Kim i ja. -Pozvala sam mamu.
Shake od banane i maline sa trešnjama, bas kako voliš.
Lenore, želiš nešto? -Ne, hvala.
Znaš moju prijeteljicu Amandu, pitali su me da budem sa njima
u Parizu na odmoru. -Zašto želiš ići u Pariz?
Louvre, muzej impresionista, muzej Picassa. -Nisam znala da te
zanima umjetnost. -Šališ se?
Amanda se prošlog ljeta vratila i gotovo je govorila francuski.
Pošto nemaš 18, treba ti moja dozvola da napustiš zemlju.
Želim ići. Imaju divan stan koji gleda na rijeku.
Samo ti i Amanda? -I njeni rođaci. -Ne pravi dramu.
Samo potpiši ovdje. Što je? -Ne odgovara mi ovo. Poznajem svijet.
Mislim da sedamnaestogodišnjakinja ne treba putovati sama.
Neću biti sama. -Dvije 17-ogodišnjakinje. -Amanda ima 19.
A da pođem i ja, nećeš me ni primjetiti. Bit ću nevidljiv.
To si joj demonstrirao većinom života. Potpiši papir.
Razmislit ću o tome. -Svi za ovim stolom znaju što to znaći.
Kimmy, ima još nešto. -Samo misliš na sebe.
Ne shvaćam te. Žrtvovao si naš brak da bi služio zemlji,
zato si uništio svoj život, zar ne možeš i sada malo za kćer.
Sve bih žrtvovao za nju. -U čemu je onda problem?
Ne želim je dovoditi u rizik. -Odlaskom u Pariz? Patetičan si.
Dolazi. -Hvala.
Tri uvjeta. -Želim adresu i broj gdje si odsjela.
Ako se preseliš hoću da znam gdje si i sa kim odsjela.
Zovi me kada sletiš i svako večer prije spavanja.
Međunarodni je, moj broj je programiran. Nisi koncentrirana.
Jesam. -Što sam rekao?
Da te zovem svako večer prije nego što zaspim, telefon je
međunarodni i broj je programiran. -Još jedno, ja te vozim na aerodrom.
Oprosti. -Tako ti hvala. Mama?
Volim te, tata. Idem zvati Amandu.
Zar nije bilo lakše da si odmah potpisao.
Zar ne bi bilo lakše da smo ti i ja prvo razgovarali.
Neke greške u Parizu trebaš izbjeći. Zapiši ih.
90% vremena ćemo provoditi u muzejima. Ne brini.
To je kao da kažeš vodi da ne bude mokra.
Mama kaže da si postao paranoičan od posla. -Postao sam oprezan.
Uvijek sam je pitala zašto nisi tu. Rekla mi je da te pitam.
Uvijek sam se bojala pitati. -Zašto?
Ne znam, bojala sam se da saznam. nešto što mi se ne bi svidjelo.
Znaš da radim za vladu. -Kao špijun?
Što je sa mojim dugmetom? -Ne diraj to.
Ja sam bio preventiva. -Što si sprečavao?
Loše stvari.
Dali bio je dobar posao? -Bio je.
Nedostaje ti? -Ti si mi više nedostajala.
Kim? -Eno je Amanda. -Naprijed, ja ću uzeti torbe.
PLANSKA KARTA EUROPE
Pomoći ćemo ti. -Mogu sam. Znaš li za ovo?
Ne ide samo u Pariz. -Znam.
Lagala mi je. -Jer ne može biti iskrena sa tobom.
O čemu pričaš. -Imaš uvjete i pravila.
Što je ovo? -To su datumi turneje grupe U2.
Prati rock bend oko Europe. -Sva djeca to rade.
Sredili smo da odsjedne u najboljim hotelima.
Živiš pod staklenim zvonom sa sluškinjama i vozačima, ne znaš kakav je svijet.
Neće ni ona ako ne ode van da iskusi to.
Ne govori mi da ne znam kakav je svijet. Pet godina sam čekala
na poziv koji nekada nije stizao tjednima.
Da mi dođu na vrata i kažu da više neće biti poziva.
Znam da si se preselio ovdje da izgradiš neki odnos sa njom.
Pusti je da živi ili ćeš je izgubiti.
Djevojke?
Kim?
Volim te.
Naučit ću te francuski, što možda i nije mnogo, ali...
Sada ti. -Da vas ja slikam obje. -Molim te.
Sladak je.
Odlično. -Hvala.
Odakle ste? -Kalifornija.
Ja sam Peter. -Zovem se Amanda, ovo je Kim.
Drago mi je. Idete u Pariz? -Da.
Taksi je skup, hoćete da ga podijelimo? -Da.
Za provjeravanje dolaske pritisnite 1.
Ukucajte broj leta.
Let 288 je stigao u Pariz u osam ujutro po lokalnom vremenu.
Ozbiljan si? Bože. -Fina adresa.
To je od mojih rođaka, ali nisu tu ljeti, cijelo mjesto je naše.
Nisam znala to.
Moram ići, bilo mi je drago. -I nama.
Večeras je zabava, hoćete li doći? -Svakako.
Ni ne poznajemo ga. -Što se tu ima znati?
Pokupit ću vas u 9. Koji je vaš stan? -Cijeli peti kat.
Vidimo se večeras.
Peti kat, dvije djevojke oko 18.
Bože, voljela bih da si mi rekla da neće biti ovdje.
Što to mijenja? -Rekla sam tati da će biti ovdje.
Rekla si mu da ideš u muzeje. Neće znati. Spavat ću sa njim.
Sa kim? -Peterom.
Tek si ga upoznala. -Čula sam da su Francuzi fantastični u krevetu.
Možda ima prijatelja. -Ne, ne.
Morat ćeš jednom, može i u Parizu.
Ludovanje.
Što? -Moram piškiti.
Da? -Ja sam, Kim te je zvala?
Ima 17, u Parizu je, daj joj prostora. Javit će se, popij nešto.
Zdravo, tata. -Kim, što sam rekao? Trebala si me nazvati nakon slijetanja.
Žao mi je. -Mislio sam da nešto nije u redu sa telefonom.
Bila je gužva na aerodromu. Da imam broj gdje si, zvao bih tamo.
Koji je broj? -Nemam ga.
To je bio uvjet, daj mi rođaka, Uzet ću ga od njih.
U Španjolskoj su, nisam znala, kunem se. -U Španjolskoj? Da li mi imaš još nešto za reći?
Kimmy?
Netko je ovdje. -Vratili su joj se rođaci? -Ne.
Bože, zgrabili su Amandu. -Što? Što se dešava?
Kim? -Tata, odveli su je.
Slušaj me. Upoznali ste nekoga u avionu? -Ne.
Na aerodromu. -Petera. -Koga? -Ne znam.
Amerikanca? -Ne. -Znao je gdje ste odsjele?
Došao je sa nama.
Uplašena sam. -Znam, koncentriraj se. Koliko je ljudi tamo, budi precizna.
Trojica, četvorica, ne znam. -Gdje si ti?
U wc-u. -Idi do susjedne sobe i uđi pod krevet, javi kada budeš
bila tamo.
ovdje sam. -Sljedeći dio je veoma važan.
Otet će te. Kim, koncentriraj se. Imaš pet do deset sekundi.
Ostavi telefon na podu, vikni sve što vidiš, boju kose i očiju
visinu, ožiljke, sve, razumiješ?
Tu su, čujem ih. Koncentriraj se, upamti.
Stavi telefon bliže da ih čujem.
Odlaze, mislim da su...
180 cm, tamnoputi...
Ne znam tko si. Ne znam što hoćeš. Ako tražiš otkup, nemam novca.
Ali imam posebne vještine koje sam stjekao dugogodišnjom karijerom.
Vještine kojima sam postao noćna mora za ljude poput tebe.
Ako sada pustiš moju kćer, to će biti kraj, neću te progoniti.
Ali ako ne, potražiti ću te, naći ću te i ubit ću te.
Sretno.
Sam, ja sam, učitati ću ti nešto, treba mi analiza odmah.
Oteta je. -O čemu govoriš?
Imaš neprijatelje preko oceana. -Zašto bih?
Jer tamo posluješ, radiš sa naftom sa Rusima koji su otišli na jug.
Kako znaš to? -Ne bih dopustio da mi kćer živi sa nekim, a da
ne znam sve o njemu. -I ja imam neke izvore.
Ponovo pitam, imaš li nekoga tko želi da ti naudi? –Nemam koliko ja znam.
Koja soba je od Kimmy? -Što se dogodilo?
Javila mi se, ljudi su bili u stanu i onda je oteta. -Koja je? -Ta.
Treba li nešto napraviti?
Imaš ugovor sa avio kompanijom na Bahamima -Imam?
Nađi mi avion do Pariza. -Kada? -Prije sat vremena.
Molim te mi je vrati. -Prvo je moram pronaći.
Što imaš? -Govore albanski na osnovu akcenta i dijalekta
vjerojatno iz grada Tripozija. mjesto je leglo za ovakve
tipove, čak i Rusi bježe od ovakvih. Ti si razgovarao sa Markom.
Imamo podatak da je mafijaški šef po imenu Marko Oco
odletio u Pariz prije oko šest mjeseci. Ako je on, onda je krupna riba.
Tetovaža je grupna identifikacija. Pustio si me na zvučnik, sam si?
Lenore je ovdje. -Zdravo, Lenny. -Zdravo, Sam.
I ona mora ovo čuti.
Specijalnost grupe je prodaja žena u bijelo roblje.
Nastavi. -Prethodni cilj im je bio da ponude ženama iz
istočnih europskih zemalja kao sto su Jugoslavija, Rumunjska, Bugarska
poslove na zapadu kao sobarice i dadilje. Čim bi ih prokrijumčarili
nadrogirali bi ih i pretvorili u prostitutke.
Kasnije su shvatili da je ekonomičnije samo oteti mlade žene na putu.
Smanjuje cijenu transporta. -Moja dušica...
Što još? -Na osnovu na onoga što kaže naš analitičar po tome
kako grupe funkcioniraju imaš 96 sati od trenutka kada je oteta.
Do čega? -Do toga da je više nikada ne pronađeš.
Sretno.
Hvala.
Ušuti.
Bože.
Oteli su je. -Idi u drugu sobu, idi pod krevet i javi kada stigneš.
Ostani koncentrirana, ostavi telefon na podu, vikni sve
što vidiš, boju kose i očiju, visinu, ožiljke, sve. Čujem ih, tu su.
Odlaze.
Ne. 180 cm, tamnoputi...
Zdravo. -Ja sam Peter, England. Na odmoru si? -Da. -I ja.
Taksi je skup, da podijelimo? -Što da ne.
Oprostite me.
Vozi.
Gdje su dvije djevojke od jučer?
Dvije Amerikanke od jučer, gdje su?
Kao nekada. -Zar bi radio drugačije?
Da smo ti i ja, ne bih. Ali sada za stolom, svijet se čini drugačijim.
Misliš, dosadno. -Drugačije. Dobro, ali zar je penzija zanimljivija?
Nije dok mi kćer nije nestala u Parizu jučer. Uočili su je na
aerodromu, oteli su je Albanci. -Kako znaš?
Umirovljen, ali ne i mrtav. -Nećeš otići na policiju?
Rekli su mi da imam 96 sati, to je bilo prije 16.
Prvo da nađemo uočivača. -Našao sam ga, mrtav je.
Tako si ga našao?
Ne možeš obarati po Parizu... - Jean-Claude, srušiti ću Eiffelov toranj
ako budem morao. -Ne zaboravi sa kime pričaš.
Mislio sam sa prijateljem. -I pričaš, ali sada imam ured.
Preusmjerili su te na unutrašnju sigurnost. Albanci?
Došlo ih je 15-20 prije 6, 7 godina. Sada ih ima na stotine, ne znamo
ni koliko ih je. Opasni su. -Čuo sam to, gdje da ih nađem?
Najbolje je kopati. Nemoj praviti kaos.
Tvoj pomoćnik?
Da? -Našao sam ti vozilo.
Ti si?
Gregor Malaševik? -Ja sam. -Ja sam gospodin Smith, ulazi.
Evo moje biografije, rečeno mi je da ćemo raditi prijevode.
Sa albanskog na engleski, govoriš albanski? -Albanski, srpski, hrvatski.
Bio sam učitelj u osnovnoj u Prištini prije rata. -Koja ti je cijena?
Obično 25 na prva tri sata. -Dobro, evo za 10 sati, sačekaj.
Ne razumijem koji je moj posao? -Sada je da pričekaš ovdje.
Dobro večer. -Zdravo, tražiš djevojku?
Sviđa mi se haljina, to je svila? -Ne znam, hoćeš cijenu?
Pada kao svila, po krivinama tvog tijela. -Cijena je 40 eura standardno.
Budi određenija, standardno može biti ljubljenje, zatvorene, otvorene usne.
Odjebi, nećeš. -Nisam rekao, samo hoću da se upoznam.
Kao karaoke uređaj koji sam kupio. Priručnik sam pročitao do korica.
Bas me briga za uređaj, uvali ćeš me u nevolju. -Sa kim?
Odjebi. -Žao mi je.
Ako želim cijeli paket, dobijem li popust? Zovem se Bryan.
Bolje idi. -Mislio sam da pregovaramo.
Antone, nije moja krivica, rekla sam mu. -Zašto mučiš djevojku?
Ne tiče te se. -Tiče me se, ako ne trošiš onda me koštaš.
Pregovarao sam. -Cijena je cijena, a sada me koštaš za dvojicu
koja su otišla. -Ne dugujem ti ništa.
50 eura ili ću te razbiti. -Polako.
Izvoli pedeseticu.
I pedeset što si drkađija. Odlazi odavde, ubit ću te ako te ponovo vidim.
Gospodine Smith, ne znam što trebam raditi, ali ovo... –Trebaš prevoditi.
Ali što? -Ovo.
Prevedi. -Govore o vama.
Što? -Ne govore ništa lijepo.
Budi određeniji. -Govore, oprostite, kakav ste seronja.
Možete li mi reći zašto sve ovo? -Samo prevodi.
Jedan kaže da je jelo toplo, ali... -Nastavi.
Drugi kaže nešto što mu je njegova baka davala. Želite li čuti ovo?
Svaku riječ.
Sada govore o nogometu, o utakmici između Lazia i Marrseilla.
Izgubili su novac na okladi. Kada bi znao svrhu.
Bolje da ne znaš.
Novac je na telefonu. Mora obaviti mjesto na građevini.
Nešto o problemima koje pravi nova roba. Ne razumijem ništa.
Ni ne treba. Zdravo.
Tražio sam englesko-albanski rječnik, ponio si ga? -Hvala.
Ima li problema?
Volim te.
Odakle ti ovo? -Dobro sam.
Tko ti je to dao? -Dobro sam.
Idemo.
Hajde.
Što da radim sada?
Evo nas.
Kako ste? -Kako žena?
Dugo vas nisam vidio. -Predugo.
Uobičajeni smještaj. -Plus jedan.
Da? -Trebamo razgovarati. -Slušam.
Nađimo se negdje da te vidim. Gdje si?
Vidim te i čujem dobro. Reci mu da prestane trčati.
Nisi mislio da ću doći dolje? -Mislio sam da nećeš napraviti takav kaos.
Nisam imao vremena da mislim na to. -Znam, imaš 70 sati.
Sada 56. -Sada ih ni nemaš.
Šef je htio da te uhiti, uvjerio sam ga da te pošalje kući.
Danas polijeće avion.
A moja kćer? -Rekao sam ti da sam sada u uredu.
Predao sam to nekome tko sjedi u većem uredu.
Sedam leševa, troje u bolnici, uništena zgrade.
Ovo je najbolje što sam mogao, žao mi je, htio je te baciti u lance.
Oproštaj se ovaj put ne računa.
Ne možeš pobijediti državu. -Pokušavam spasiti kćer.
Bila je prikolica, a ne zgrada.
Vidite li ga? -Negativno.
Nemoj, ostavi to. U redu je, to je infuzija, da otjera drogu.
Gdje si dobila ovu jaknu?
Od nje? Od ove djevojke?
Nisam je ukrala, dala mi je. -Gdje ti je dala?
U kući. -U kojoj kući? -U kući u koju me je odvezao.
Žao mi je.
Rekao je da je zabava.
Da li je bila u kući djevojka koja ti je dala ovu jaknu?
Bila je fina. -Znam, ona mi je kćer.
Moram da nađem tu kuću. Znaš li gdje je?
Rajčica.
ULICA RAJČICA
Dobro jutro. -Mogu li vam pomoći?
Došao sam da vidim vašeg šefa. -Nema ga.
Nije mi poznato.
Stisnem jednu tipku i ovdje će biti 40 agenata prije nego što se
stigneš počešati po jajima. Prekini se zafrkavati.
Pričekajte ovdje.
Oružje? -Držiš ga.
Crnu, jedna kašćica šećera, molim.
Što želiš? -Pregovaram o cijeni.
Već jesmo sa gospodinom Maconneom. -Maconne je premješten.
Ovdje sam radi novih pregovora.
Ili sam nerazuman. Dobra kava.
Pratimo vas satelitom 24 sata dnevno, sve vidimo i čujemo.
Znate li koliko košta samo da se promjeni kut leća satelita
na oko 400 km iznad Zemlje? Nama skače cijena i vama.
Logično je. Koji od vas je Marko? -Što želite da znate?
Rečeno mi je da je on glavni. -Svi smo Marko.
Iz Tripozije. -Svi smo odatle.
Ako ćete da se igrate cijena skače za 10%.
Ako nas iznuđujete jer smo imigranti, poznajemo zakon.
To radim jer kršite zakon, po kojoj optužbi želite da vas uhitim?
Droga, otmica, prostitucija, birajte.
Dođete ovdje, koristite sustav i mislite da smo slabi jer smo tolerantni.
Vaša arogancija me vrijeđa. Zato cijena skače za još 10%.
Hoćete li poslovati ili se nastaviti igrati?
Koliko? -20% i imate moju riječ da godinu dana neće skočiti.
Kako se kaže šećer na vašem jeziku?
Napravili ste dobru investiciju. Vidimo se za mjesec dana.
Prijatelj mi je dao ovo, na albanskom je, da mi prevedete?
Sretno.
Ne sjećaš me se? Razgovarali smo telefonom prije dva dana.
Rekao sam ti da ću te naći.
Kim?
Amanda?
Budi se. Moraš biti koncentriran.
Koncentriran si?
Gdje je ova djevojka? Gdje je?
Znaš, koristimo naše izvore.
Zemlje koje nemaju izvore, nemaju stalnu struju.
Nekada okineš prekidač i struja ne dolazi oko sat.
Onda je fitilj postajao kratak, pa prelazimo na čupanje noktiju,
kapanje kiseline na golu kožu. Postaje kontraproduktivno.
Ali ovdje je struja stabilna. Ima je cijeli dan.
Gdje je ona?
Nemam vremena za gubljenje, Marko iz Tripozije.
Daj mi ono što tražim inače će ovaj prekidač ostati upaljen
dok ne ugase struju zbog računa. Gdje mi je kćer?
Bila je djevica, puno sam novca dobio. Prodao sam je.
Prodao si je? Kome? -Ne znam.
Što? -Saint Clair.
To je osoba ili mjesto? -Osoba.
Gdje da ga nađem?
Ne znam, molim te, ne znam. Ne, molim te.
Dosta, molim te. -Vjerujem ti.
Ali to te neće spasiti.
Došao sam. -Tata?
Ugodnog li iznenađenja. -Jean-Claude?
Djeca su te čekala. Ako ih ušuškaš da jedemo prije nego što se ohladi.
Bryane, hoćeš li ti? -Svakako.
Kasno je, u krevet.
Spavajte.
Pričala sam Bryanu kako je lijepo od kako si napustio stari posao.
Svako večer kod kuće sa djecom. -Lijepo je kad znaš da su djeca sigurna.
Bryan se želi preseliti u Pariz. Razgleda kuće. Bijelo ili tamno meso?
Tamno. -Našao si nešto zanimljivo? -Jesam u ulici Paradi.
Ljudi tamo znaju nekoga tko radi kod tebe gospodina Maconnea.
Poznaješ ga? -Henry, ja ga zovem gospodin nervozni, uvijek djeluje uposleno.
Mrkve? -Došao sam do kraja, znam sve, nadam se da nisi umješan.
U što? -Nije vrijeme ni mjesto.
Umješan si? -O čemu pričate?
Jesi li? -Plaća mi je mala, a troškovi su mi veliki.
Dok se brinem o obitelji, briga me odakle dolazi razlika.
To je moja cijela umiješanost. -A moja obitelj?
Rekao sam ti da ću ti pomoći dok god mi to ne pravi probleme.
Tko je Patrice Saint Clair? -Ne znam, nije me briga.
Vozim te na aerodrom. -Claude?
Idemo, večera je gotova. -Još nisam gotov. -Jesi.
Nisam.
To se događa kada si u uredu. Zaboravljaš stvari.
Težinu napunjenog i praznog pištolja.
Isabelle? -Rana je svježa, ali ako mi ne budeš dao ono što mi treba,
posljednje što ćeš vidjeti prije nego što ti djeca postanu siročići
je metak koji ću joj smjestiti u čelo. Patrice Saint Claire?
TRAŽI IME SAINT CLAIRE
Bilo bi manje bolno da si se više brinuo za moju kćer
nego za svoj ured. Ispričaj se svojoj ženi u moje ime.
Izvolite? -Tražim Saint Claire?
Vaše ime?
Žao mi je, niste na spisku. -Provjerite ponovo.
Unutra.
Izvolite?
Šampanjac? -Ovuda.
50 tisuća.
100 tisuća.
150.
Imam 150. -Vas šampanjac.
Imam 250. -Da poslužim? -Molim vas.
Prodano za 250 tisuća.
Posljednji predmet, po običaju najbolje ostavljamo za kraj.
Govori engleski, malo francuskog. Potvrđeno netaknuta.
Oprostite. -Van.
Nadmetanje počinje na sto tisuća.
Sto tisuća.
Rekao sam... -Čuo sam te.
Kupi je. -150, 200, 250, 350 tisuća.
400, 450 tisuća.
500 tisuća. Prodano.
To bi bila večerašnja prodaja, hvala što ste došli.
Direktno možete preuzeti robu. -Nikada se nećeš izvući.
Ako želiš preživjeti, pobrini se za to.
Gospodine?
Znamo da niste ovaj čovjek. Kako da vas zovemo?
Nije to bitno nego što radite ovdje. -Ja sam otac posljednje djevojke.
Predajte mi je. -Volio bih i ja sam otac, imam dva sina i kćer.
Ali ovo je jedinstven posao sa jedinstvenom klijentelom.
Platit ću. -Ovdje nema vraćanja, povratka, sva prodaja je konačna.
Diskrecija je jedino pravilo.
Ubijte ga tiho, imam goste.
Idi vidi koju riječ od tiho nisu razumjeli? -Da.
Možemo riješiti ovo, znam kako se osjećate. Trebamo razgovarati.
Nemate pojma. -Gdje je ona? -Shvatite.
Postoji brod u luci. Shvatite da je sve posao, ništa nije osobno.
Meni je sve osobno.
Tata... -Kim?
Došao si po mene.
-Rekao sam ti da hoću.
Mama.
Dušice...
Daj da ti to uzmem. Ako ti išta zatreba...
Imam sve što mi treba.
Toliko te volim.
Hvala ti.
Idemo?
Siguran si da nećeš sa nama? -Bit ću dobro, uzet ću taksi.
Volim te, tata. -I ja volim tebe.
Gdje smo? -Rekao sam ti da je iznenađenje.
Zdravo.
Kada te netko pozdravi, lijepo je uzvratiti.
Zdravo.
Čujem da želiš biti pjevačica. -Želim. -Želim.
Uđi, da vidimo što to imaš.