Nu am nici o legătură cu asta. Vorbesc serios. Trebuie să mă credeți.
Am vrea să credem asta, dle... Stevens,
dar cel puțin explicația ta e foarte ciudată.
Uitați, ne-au păcălit. A fost o înscenare.
Deci ai fost înscenat? Asta e?
- Tu însuți ești o victimă? - Nu așa... Nu ca...
Nu ca cine, Dle Stevens? Nu ca ea?
Nu așa?
- Ați verificat și versiunile celorlalți? - Lucram la asta, stai liniștit.
Deci dacă înțeleg bine, toate astea fac parte dintr-o mare conspirație.
De ce nu îți ușurezi situația și recunoști?
Mai spune-ne odată ce s-a întâmplat azi dimineață?
- Din nou? - Din nou, Dle Stevens.
De la început, dacă sunteți amabil.
APARTAMENTUL
Traducerea: Narcis Resincronizare CODYBOSS1969
-Unde erați azi dimineață, Dle Stevens? - Acasă.
- Soția mea e plecată cu copii la ski. - Nu mai este. O să ne însoțească curând.
Și cred că și ea avea de asemenea câteva întrebări.
Ați primit un apel de deșteptare azi dimineață. La ce oră?
Asta cred că a fost pe la 10:30. Era Luc, panicat complet.
Mi-a spus că s-a întâmplat ceva rău, că trebuie să mă duc imediat.
- Luc Seynaeve? - Luc, da, da. Luc.
Unde vroia să vă duceți?
La apartament. M-am dus direct la apartament.
- Ți-a spus de ce era panicat? - Nu.
- Știai de ce era panicat? - Nu. Încă nu.
Luc?
Ce este?
Isuse.
Ce s-a întâmplat aici?
Nu știu, Vincent. Chiar nu știu.
- Ai vre-o legătură cu asta? - Nu. Când am intrat eu, ea era aici.
- Nu atinge. Să așteptăm poliția. - Ai chemat poliția?
- Încă nu, dar asta... - Să nu-i sunăm încă, OK?
Isuse.
- La naiba. I-ai chemat deja pe ceilalți? - Marnix și Chris sunt pe drum.
- Nu am dat de Filip. - Suna în continuare. Trebuie să vina toți.
Cine e asta? Ai idee?
- Știi cine este? - Normal că nu.
- Cum au reușit să intre? - Ușa nu era stricată iar alarma era oprită.
- Nu se poate. - Ușa era încuiată iar alarmă oprită.
Nu se poate. Asta ar însemna că...
Știu. Cineva a intrat cu o cheie de-a noastră.
La naiba, Luc. Ce s-a întâmplat aici?
- Știi clădirea de la Tavernierkaai? - Nu.
- Proiectul bunului tău prieten Vincent. - Vincent are multe proiecte.
Este un apartament la ultimul etaj. Nu-ți sună cunoscut?
- Nu. - Nu ai fost niciodată?
Nu.
Ciudat, noi avem informații că împarți apartamentul cu prietenii tăi.
În secret. Soția ta nu știe de el.
- E ridicol. - Serios?
Deci nu ai dus niciodată femei acolo? Prostituate, amante.
- Prospătura zilei? - Asta este prea...
Cinci prieteni care vor intimitate când își înșeală soțiile.
Fără bătăi de cap cu facturi de hotel, cărți de credit,lucruri ce pot fi găsite de soție.
- Asta e chiar ridicol. - Nu te da inocent, tipule.
Unul din amicii tăi a mărturisit deja.
Nasol, nu? Nu vrei să știi cine?
- Eu nu fac chestii de genul ăla. - Îți iubești soția?
Da. Îmi iubesc soția, da.
- Ce ți s-a întâmplat la ochi? - M-am lovit de un dulap.
- Te-ai bătut? - M-am lovit de un dulap.
Unde erai azi dimineață?
Am luat micul dejun cu Chris în oraș. Sunt martori.
Chris Van Outryve? Dr Van Outryve. Psihiatrul.
Unul din prietenii tăi de apartament.
Chris e însurat, are copii. Nu e genul de om care să-și însele soția.
Haide... Toți sunt tati inocenți acasă.
- Unde este? - Avem o problemă serioasă, Chris.
La naiba.
- Filip... - Ce ai spus Chris, Filip?
- Crezi că fratele tău e implicat în asta? - Nu știu ce să mai cred.
Asta o să ne lovească ca un bumerang. Elsie, copii...
- Ar trebui să chemăm poliția. - Așteaptă, Chris.
Știi ce se întâmplă în cazul ăsta, nu? Vrei ca Ellen să afle totul?
Acum avem un cadavru în mâinile noastre. Nu avem încotro.
Chris, dacă are dreptate, dacă Filip e implicat,trebuie să-l turnăm pe fratele tău.
Și ție tot numele lui ți-a venit în minte? Mai ții minte ultima dată?
- Sai ai uitat deja? - Nu.
Noi doi gândim la fel, nu-i așa Chris?
Suntem prieteni. Putem să-l ajutăm, dacă ne spune ce s-a întâmplat.
Și apoi? Scăpăm de cadavru sau ce? E o nebunie.
Ascultă, nu am de gând să plătesc pentru greșelile lui.
Vai, nu se poate.
Fir-ar să fie!
- Avem o problemă serioasă, Marnix. - Omule...
- Ai idee dacă Filip a fost pe aici? - Cum se poate asta?
Ce ai de gând?
- Vreau să o văd. - Isuse, omule.
Nu te apropia de ea.
Nu te apropia de ea, Chris.
Cine este?
- Cine este? - Nu știu.
Unul din noi e implicat, corect?
- Nu-i așa? - O să aflăm ce s-a întâmplat
și o să găsim o rezolvare. Asta nu trebuie să răsufle. Suntem prieteni, ok?
- Chiar că lasă pe toată lumea să intre. - Hei, Vince. Foarte bine.
Ellen, a trecut prea mult timp. Arăți fantastic.
Mulțumesc, Vincent.
- Este un design bine gândit. Felicitări. - Mulțumesc.
- Hei. - Hei, Barbara.
- Salut. Salut, Ellen. - Barbara.
- Nu vreți să cumpărați un apartament aici? - Mă tem că nu ne permitem.
Așa e. Cu salariul tău. Ești așa de sărac.
- Ne vedem mai târziu. Ok? - Da, bine.
Dragă, o oră, atât. După aia plecăm.
Dragă, de-abia am ajuns aici. Nu începe.
Isuse, ai văzut bunăciunea aia plimbându-se pe aici? Doamne!
- Uite, uite la abanosul ăla... - Da.
- Ai văzut-o? - Am văzut-o. Calmează-te, omule.
Aia arată chiar bine. Mi-ar place să o alerg prin junglă.
- Îi las și un avans de 100 de metri. - Marnix, liniște. Se uită Miriam.
- La naiba, m-a prins. - Ce faci? Te distrezi, grăsunule?
Și eu pe aici, iubito. Mă uitam și eu la oameni.
Nu mă face de râs că plec și te las aici.
Nu-mi da speranțe deșarte, iubito. Mereu cu promisiunile astea.
- Luș. Elsie nu e aici? - Era puțin amețită.
- S-a dus să-și măsoare glicemia. - Ea ce mai face?
- Aici, Elsie. E tot în regulă? - Am avut ceva de moment.
Dar acum a trecut. Dacă te simți rău, plecăm acasă, da dulceață?
"Dulceață"... Și ea tocmai și-a măsurat glicemia.
Ți se pare haios, grăsunule? Cel puțin lui îi pasă de soția lui.
Tu ce ai face, dacă aș fi la fel?
Dar iubito, mi-ar place să-ți fac o injecție în fund în fiecare zi.
Pot să te întreb ceva? Ești psihiatru, nu?
- Da, Chris Van Outryve. - Doctor van Outryve corect. Asta era.
- Ne cunoaștem? - Nu, tu o știi pe sora mea.
Face terapie cu tine. Sofie. Sofie Mârâi.
Îmi pare nespus de rău pentru ce i s-a întâmplat surorii tale.
Păi, unii oameni se nasc pur și simplu nefericiți. Ar trebui să știi asta, doctore.
Da.. dar totuși nu înțeleg. Am făcut multe progrese în ultimele săptămâni.
Dar ultimul salt înainte nu a fost un mare succes, nu?
Zece etaje.
- Ai cumpărat un apartament aici? - Nu, arhitectul e un prieten.
- Tu? - Eu? Nu, nu, nu...
Sunt aici cu primarul. Lucrez pentru el.
Sunt... asistenta lui personală, să zic așa.
- Și e interesant? - Nu prea.
- Eu sunt Ann. Ann Mârâi. - Îmi pare rău pentru sora ta.
Nu te mai deranja. Oricum nu puteai să o salvezi.
E ceva din familie, cred.
Sper că nu plănuiești și tu ceva prostesc.
Nu fac nimic altceva, doctore. Mereu mă îndrăgostesc de cine nu trebuie.
Ah!
Ok. Totul e sub control. Mulțumesc.
- Hei, e totul în regulă? - Filip?
- Mulțumesc. Hei, Vicenzo.
Asta nu e prima ta petrecere de azi, nu?
Îmi cer scuze că prietena mea a căzut în șampanie. Îți fac cunoștință.
Ea este o colegă de la birou.
Și ea este o colegă de sub birou.
Nu. Fratele meu e deja aici să mă tragă de urechi.
Hei, Chris. E totul în regulă? Da. Prietenele lui Vicky? Sau ești babysitter?
Nu pot să mă bucur și eu de viața un pic. Încă nu sunt însurat.
Nu că nu aș iubi-o pe Vicky. Dar nu e rău nici în patul altcuiva.
E bine că sunteți aici pentru că vroiam să vă arăt ceva. Haideți.
- Unde sunt Marnix și Luc? - Habar nu am.
Chris? Nu vii?
Asta era.
- Deci ce credeți, băieți? - Drăguț.
Frumos, omule. Dar ce facem noi aici?
Trebuie să termin interiorul, dar asta este o oază de liniște în mijlocul orașului.
Mai e mult de muncă la oaza ta.
Un loc unde nu te deranjează nimeni, unde te poți întâlni cu cine vrei.
Nu ar fi frumos? Locul ăsta unde poți să... Cum să spun?
- Furi timp. - Furi timp?
- Să-l vând? - Vrei să-l păstrezi pentru tine?
- Cu câțiva prieteni, de exemplu. - Pentru ce?
Chelnerii ăia nu vin până aici sus, nu? Eu mă întorc.
Dă-mi cheia ta. Ca să le pot arăta gagicilor lui Filip toate colțurile camerei.
Stai aici. Asta sunt fete decente. Hei.
Ai idee cât m-au costat?
- De ce să închiriem un apartament, Vincent? - Nimeni nu trebuie să știe ce faci aici.
Ideea că poți veni aici, fără să știe nimeni.
- Nu te prosti. Știi ce vreau să spun. - Știu, dar nu e genul meu,Vince. Știi asta.
- Și cred că nici Luc. - Nu e puțin genul tuturor?
Sau nu am vrea cu toții să fim un pic de genul ăla?
Da, dacă spui tu...
Poți să-ți citești și ziarul aici. Haide.
Trebuie să plec, nu pot sta aici.
- Nu pot să stau aici. - Unde te duci, Luc?
Nu poți să fugi. Nu e momentul.
Trebuie să rămânem împreună,cum am stabilit. Marnix, calmează-te!
- Luc, nu putem să ne panicăm acum. - S-a terminat. Nu îți dai seama?!
- O să ne explodeze în față. - Greșit. O să rezolvăm asta.
După bip lăsați un mesaj. O să sun înapoi.
La naiba. Ce facem dacă nu vine? Dacă a fugit?
Filip vine. Trebuie să vină. Nu are încotro.
Dacă e că data trecută? Nu putem să-l protejăm la nesfârșit.
Băieți.
Frate, asta ce mai e?
Ce înseamnă asta? Chris, ce înseamnă asta?
- Știi latină, doctore? - Poftim?
Dacă știi latină?
Da. Da... știu latină. Da, scuze.
Atunci poate poți să explici ce e scris pe peretele ăsta de aici.
Fatum nos iungebit.
Da... asta pot să citesc și eu. Dar ce înseamnă? A?
Fatum nos iungebit, soarta ne va uni.
Soarta. Sau moartea. Cum dorești. Scris cu sângele ei.
Se pare că victima nu era tocmai cineva care să știe latină.
Așa că cel mai probabil a scris-o altcineva.
Dar cu degetul ei. Așa.
Cineva care știe latină, doctore.
- Fatum nos iungebit e greșit. - Cum adică greșit?
Expresia "ne va uni", nu este iungebit, ci iunget.
Ar trebui să fie: "fatum nos iunget".
Cel pe care îl căutați a făcut o greșeală clasică de limba latină...
Dar probabil că știți deja asta, nu?
Știi expresia "fuck you"?!
Nu e în latină, dar o înțelegi și tu, nu-i așa?
Unde e fratele d-voastra, doctore?
Sunteți toți aici, mai puțin el. Nu putem să dăm de el.
Nu știu unde e. Îmi pare rău.
- E de fapt fratele d-voastra vitreg, nu? - Da.
Aceeași mamă, tata diferit. A petrecut ceva timp prin instituții cu sora lui.
I-au dus acolo după ce a murit mama noastră.
- Filip a avut mai puțin noroc cu tatăl lui. - Așa se pare.
Un alcoolic. Își lovea copiii.
Voi doi nu ați avut multe contacte. Și acum sunteți cei mai buni prieteni.
Da. Avem... multe de recuperat.
Ce e asta? "Soarta ne va uni". E pentru noi, Chris?
E pentru noi? Și unde naiba e Filip?
- Toată lumea e aici în afară de el. - De unde să știu eu unde e?
Ce naiba e asta?
E de aici. E un cuțit de la bucătărie.
O să pice vina pe noi, nu vă dați seama?
- Unde naiba e Filip? - Ce crezi?
Pote să-mi spună cineva ce s-a întâmplat aici?
- Nemernicule. Sadistule! - Ce este, prietene? Hei. Ce este?
Oprește-te! Nu este momentul acum.
Dacă mă mai atingi odată ajungi lângă ea, papalaule.
- Filip, ai vre-o legătură cu asta? - De ce aș avea?
Știi că te poți baza pe noi, dacă ai nevoie de un avocat bun, noi...
- Nu am nevoie de avocat. - Taci din gură, Filip.
- Ai fost aici azi noapte? - Nu.
Am dormit la Vicky. Sun-o dacă nu mă crezi.
De ce ai ajuns așa de târziu?
Pentru că am fost la șantier dimineața, nu puteam să plec pur și simplu.
E foarte haios când e un idiot plângăcios în căsuța vocală:
-"E un cadavru în apartament." -Nu m-am prins.
Dar tu unde ai fost? Înainte să acuzi pe alții. Tu unde ai fost?
- Ieri am fost acasă. - Da? Martori?
Nu mă crezi? Nu, nu am martori. Barbara e la Les Arcs cu copiii.
Dacă vreunul din noi are vre-o legătură cu asta, să vorbească acum.
Acum e momentul. Acum.
- Mulțumesc, frumoaso. - Felicitări.
Acum s-a terminat și viața lui Filip. Să bem pentru asta.
- Cine e socrul lui? - Cel de acolo.
Ludwig Tyberghein, "Tăticul Beton".
Proiecte de construcții de aici până la Tokyo.
Putred de bogat. E singura lui fiică.
- Deci Filip a câștigat la loterie cu ea? - Da... Arată foarte fericit.
Haide, Chris, arata ca o fată de treabă?
Fi atent, ce gașcă fericită.
De când e Van Esbroeck primar, au început să răsară clădirile lui Tyberghein peste tot.
- Nu a fost la inaugurarea clădirii tale? - Să-și arate fața bogată și arogantă, da.
Dar când e vorba de bani, prefera să lucreze cu arhitecții lor.
Nu poți să joci cu băieții mari? Nu e corect, nu?
Ai vrea și tu. De parcă ai știi să desenezi case.
Haide mă, e costumul meu bun.
Frumos nu? Nu crezi? Ce nunta drăguță.
Banii nu pot cumpăra fericirea. Asta vor să-i facă pe săraci să creadă.
- N-am dreptate? - Da...
Băieți, l-ați pierdut.
- Acum e al meu. - Felicitări, Vicky.
- Ai nimerit unul special, știi ăsta nu? - Știu. O să-l îmblânzesc.
- Nu-i așa, dragă? - Desigur.
Pasărea e în cușca mea și numai eu am cheia.
Dar e o cușcă de aur, nu, prietene?
- Pot să le spun? - Da, sigur. Te rog.
Luna viitoare, Filip o să înceapă să muncească cu tata.
Nu mai lenevești în pat până la 2pm. Pleci la drum cu tăticul să vindeți case.
Ai grijă că te dau afară. Am securitate pentru gangsteri ca tine.
Să mergem să mai deschidem câteva plicuri.
- Nu, eu mai stau puțin cu prietenii mei. - Da. Ok. Ciao.
Am văzut destui orgolioși până acum.
Filip...
- Cadoul meu. - Serios?
Ai grijă. Sunt numai cinci copii.
Dacă accepți cheia, accepți regulile.
- Sunt femile aici. Ești nebun? - Apartamentul e gata.
Un cadou de la mine pentru voi toți.
Dar nu e genul tău, nu? Uite, dacă nu pentru moment, poate pentru viitor.
Ști cum e viața. Luc, vrei una?
Aveți grijă să nu vă explodeze în față.
Apartamentul nostru. Numai să găsești pe cineva să meargă cu tine.
Are baltă peste. Dar alea bogate se înmulțesc bine.
Uite la tinerețea aia de acolo. Uite, uite. Cu părul negru și rochia verde.
- Nu m-ar deranja o partidă cu ea. - Cred că are cam 17 ani...
Nu, are 18 ani și nu ajungi tu la ea.
- De ce? O vrei tu sau ce? - E Sharon.
- E Sharon? Sharon "Subțirică"? - Da, da, e Sharon.
E sora ta mai mică? S-a făcut frumoasă, omule.
Peste câteva veri poți să culegi fructul, cred.
- Cu toate că eu cred că e deja coaptă. - Marnix, ajunge.
- Ce? - E destul. E destul.
Și pe lângă asta, sămânța unui prieten nu doare, corect?
- Mi-e sete. Nu bem ceva? - Aduc eu ceva.
- O halbă? - O halbă.
- Nu mai vorbi de soră-mea, ok? - Da.
Vorbesc serios. Atinge-o cu un deget măcar și nu mai produci nici o sămânță.
- Ai înțeles? - Da, Filip.
Am glumit, omule. Nebunule.
Salut, Chris.
- Salut. - Nu știu dacă mai ții minte,
dar ne-am mai întâlnit înainte, la deschiderea unei clădiri.
- Da, îmi amintesc. Ann Mârâi. - Deci îți amintești de mine? Ce drăguț.
Acum lucrezi și în weekenduri. Cred că se bucura primarul.
Să-l ia dracu pe primar.
Treaba ta include ceva mai mult decât să îi fii doar asistentă, nu?
Și ce vrei să spui cu asta, dle psihiatru?
Ai observat altceva probabil?
- Nu pari prea fericită. - O, înțeleg.
Îmi dau seama că nu e distractiv să te plimbi singură la petreceri că asta.
Ulterior, când ești singură cu el, treci din nou pe locul întâi.
Încet și sigur o să realizezi
că probabil vei rămâne mereu pe locul doi.
Spune că își va lăsa soția pentru mine.
Spune el asta?
De cât timp?
Ți-am mai spus. Mă îndrăgostesc mereu de cine nu trebuie.
Pot să-ți spun ceva? Un secret. Ceva care să rămână între noi.
Știi ce îl excită mai tare, pe bunul și inocentul nostru primar?
Îi place la nebunie ca în locuri de genul ăsta
să îmi țină chiloțeii în buzunar.
Îl excită dacă mă vede
știind că nu port nimic pe sub haine.
Isuse. Nu înțeleg de ce îi lași să facă ce vor cu tine.
Cine a spus asta?
Poate că mă excită și pe mine.
Poate că mă excită să îți spun ție.
Vezi să nu răcești.
Chris, scuze. Nu știu de ce... Nu știu de ce am spus asta.
- Poate am vrut să te testez. - Nu am nevoie să fiu testat.
Pot să am o discuție cu tine?
La o cafea. Undeva mai retras. Te rog?
Vincent, cheia aia, aș vrea să o folosesc până la urmă.
Nu pentru ce crezi tu. O aduc înapoi cât pot de repede.
Chris, nu e niciodată pentru ce cred eu.
Distracție plăcută.
Stați așa un pic... Aveți toți cheia la voi?
- Desigur. - Să ne gândim puțin.
Sunt cinci chei.
Dacă vroia cineva să facă o copie, avea nevoie de cod. Codul e în seiful meu.
Nimeni nu a spart casa, așa că pentru a fi siguri, aveți toți cheia la voi?
Crezi că ne împrumutăm cheile sau ce? Ar fi împotriva regulilor tale, Vince.
- Putem să arătăm toți cheile? - Ce crezi că câștigi cu asta?
Poate a pierdut-o cineva. Uite-o pe a mea.
Unde e cheia ta, Chris?
- Ai intrat fără să folosești cheia. - Da, ok. Nu o am la mine, ok?
Unde este, Chris?
Nu o am la mine. Nu am nevoie de ea zilnic.
- Dar o mai ai? - Nu e important acum dacă o am sau nu.
Nu e important? Nu avem decât patru. Unde e a cincea?
La naiba Chris, cineva a intrat cu o cheie.
Da? Cum explici că alarma era oprită?
Asta înseamnă că cine a intrat cu cheia, știa de asemenea și codul de la alarmă.
- Decât dacă... L-a lăsat ea înăuntru. - Da. Și atunci ea cum a intrat?
Vezi, oricum am lua-o, mereu ajungem la noi cinci.
M-am săturat de chestia asta, vreau să știu care dintre noi nu spune adevărul.
- Și cum se numește asta? - Poliamor.
E atunci când ai mai multe relații diferite. Și șeful tău face asta?
Are o soție și o amantă și ambele știu de cealaltă.
Îmi iubesc soția, dar și amantă. De ce ar trebui să aleg?
- Și soția lui accepta? - Da.
Ce idioată mai e și asta!
Ce mișto ar fi pentru noi, băieți. "Poliamor".
Uite și grăsunul. Nu se poate descurca cu o femeie. Ce să faci tu cu două?
- Nu poți să arăți și tu puțin entuziasm? - E petrecerea ta.
- Și oricum, trebuie să gătesc. - Haide, nu fi așa...
Chris, dacă insiști să îți inviți prietenii,
măcar fă un efort să fii acasă la timp.
A durat puțin mai mult la servici. Nu știi cum e?
Și eu ce trebuie să fac pentru puțină atenție?
Să mă duc la dezacolizare?
Ei nu sunt aici în fiecare zi. Măcar vino și tu.
Pentru mine.
Sper că ăla gras nu o să vomite în sufrageria noastră.
Bea whisky că pe apă. Nevastă-sa nu vede?
A fost bine cu Poliamorul, până a pus nevastă-sa să fie prins
-si l-a dat afară din casă. - Ce idiot, șeful ăsta al tău.
Trebuia să-și țină gura. Să organizeze totul, nu, Vince?
Cum s-a terminat?
Acum trăiește într-un apartament cu femeia vieții lui.
Are 22 de ani, blondă și cu silicoane.
Atât de tipic, bărbații care iubesc silicoanele.
Femeile. Mereu la fel când vine vorba de țâțe. Țâțe, țâțe, țâțe.
Dacă sunt puse bine, care e problema?
Mama are dinți falși.
Când zâmbește, doar n-o să zici: "vai, atât de falși, o nu"?
Nu, oamenii vor spune: Ce bine sunt făcuți.
Arăți mai bine ca înainte. E o îmbunătățire.
Mereu e la fel. Gagicile sunt atât de geloase.
- Marnix... - Cel mai tare lucru e o gagică bună.
Scuze, nivelul discuției este puțin prea înalt pentru mine.
Pentru filozofia asta așa de profundă mintea mea e prea mică.
Poate că ai nevoie de vre-un transplant. Să ai și tu gura flexibilă.
- Ca să poți zâmbi din când în când. - Marnix.
Miriam, chiar te admir. L-ai nimerit pe cel mai bun.
Știți care a fost treaba? Tipul ăla trebuia să se organizeze mai bine.
Asta ar fi trebuit. Trebuie să fii organizat. Nu-i așa băieți?
Da, ok, bine. Tu cum ai fi organizat?
Da, trebuie să găsești un loc unde nu te pot prinde.
Asta e cheia... Asta e cheia... timpului. Furării timpului.
Se pare că te-ai gândit serios la asta. Curând o să ne uităm chiorâș la tine.
Hei, Vince... Băiatule... Nu glumi, frate.
Hei. Click, clack, cheia în buzunar.
Cheia...
Marnix.
Hai la aer. O să-ți facă bine.
Scuze. Scuze. Scuze, băieți.
Nu-i nimic Miriam. Știi că mereu e așa când e beat.
De ce nu am și eu un bărbat ca al tău?
- Oh... Scuze. - Nici o problemă.
Mă simțeam puțin rău de la mâncare. Chestiile astea thai...
Ce condimentate sunt. Îți poate ataca și nasul.
Da, așa e. În fine.
Trebuie să mai luăm insulina. Astea sunt aproape goale.
Luc, e ceva ce trebuie să-mi spui?
- De ce? - Ai secrete față de mine?
Desigur că nu.
Iubești pe altcineva?
- Poți să-mi spui. - De ce pui întrebări așa ciudate?
- Nu, nu te înșel. - Dar nu asta am întrebat, Luc.
Am întrebat dacă este altcineva pe care... Au...
Elsie, poate că nu sunt eu la fel de pasional că ceilalți
dar voi fi mereu lângă tine. Mereu.
Lângă tine și lângă copii.
Nu știu ce m-aș face fără tine, Luc.
Aș tolera multe.
Ce faci?
- Ce faci? - Trebuie să o scoatem de aici.
E imposibil, Vincent. E încătușată. Nu vezi, ce naiba?
Nu vedeți ce se întâmplă? Cineva încearcă să ne însceneze.
- Cine ar vrea să facă asta? - Gândiți-vă puțin.
Un cadavru legat cu cătușe, citatul ăla, cuțitul ăla. În apartamentul nostru.
Mai știe cineva de amantele noastre? Ați ciripit careva prea mult?
- Tu Marnix? - Ce? De ce eu?
- Nu știu, bei mult... - Nu. Ești nebun?
- Am urmat întotdeauna regulile. - N-ai spus la nimeni codul de la alarmă?
- Sau ai băgat codul când se uită cineva? - Nu. De ce vă uitați la mine?
Ce vreți să spuneți?
Poate vrea cineva răzbunare. Cineva care vrea să se afle totul.
Cine ar vrea să se răzbune?
Nu știu. Vre-un soț al unei amante, un prieten gelos, o fostă prietenă.
Are vreunul din noi probleme?
- Cred că ești un scump. - Asta e un pic patetic, nu crezi?
Nu.
Ești un om bun.
E un pic ciudat să spui asta, având în vedere circumstanțele.
Nu știu.
- Al cui e apartamentul ăsta până la urmă? - Al unui prieten.
- E plecat cu afaceri. - Pentru mult timp, se pare.
Te iubesc, Ann.
Nu trebuie să îmi spui chestii de genul ăsta, Chris.
- Vorbesc serios. - Și... De ce?
Pentru că simți nevoia să o spui.
Nu mi-am mai înșelat soția până acum. Nu mă îndrăgostesc ușor.
Nu vrea să fii îndrăgostit de mine. Oricum, ne întâlnim doar pentru sex.
- Asta nu e viața. - Aș vrea să încercăm, Ann.
Dacă nu te oprești, o să spun chestii nasoale.
Sunt sătul de minciuni. Toate furișările astea.
Vreau să-i spun totul lui Ellen... și să o părăsesc.
Singurii oameni care te pot răni, sunt cei pe care îi iubești.
Eu nu te voi răni niciodată.
Dar eu nu mă refeream la tine. Nu mă cunoști.
- Dă-mi șansă să te cunosc. - Sunt o curvă, Chris. Ok?
Mă culc cu bărbați pentru bani. Asta sunt eu. O curvă.
- Ce vrei să spui acum? - Nu-ți fă griji.
Nu o să-ți trimit nici o factură pentru ultimele luni.
- Ce vrei să spui? - Lasă. Încă nu știi mai nimic.
- Își înșeală soția prietenul tău Chris? - M-aș... m-aș mira, doamnă.
Este un soț devotat...
Și un om de familie exemplar, că toți amicii tăi? Ați putea să deschideți un magazin.
Dar ați făcut și voi câteva nebunii, nu-i așa, amice?
De ce vrea soția ta să divorțeze?
Divorț e mult spus. Doar trăim separat pentru o vreme.
- De ce? - Soția mea a descoperit ceva...
- Și din cauza asta... s-a supărat. - Ai înșelat-o?
Dacă insiști să vorbim așa de tehnic... Da.
- Și ea cum a aflat? - Persoana cu care am avut...
- Cu care ai înșelat-o. - Corect.
Se pare că se aștepta la mai mult după incident.
A apărut dintr-o dată la ușa noastră și proastă aia...
Doamna aia a început să spună tot felul de lucruri.
Sper să mă ierte repede soția pentru că o iubesc mult.
Înșelatul nu e problema. Problema e când ești descoperit, nu?
- Ai fost cu ea la apartament? - Nu, s-a întâmplat la Dusseldorf.
- La Dusseldorf? - De ce erai acolo?
A fost un eveniment. Vince a avut câteva invitații VIP
și mai erau două. Câteva nopți într-un hotel select, departe de casă.
- Și tu ai fost unul dintre norocoși? - Da... am fost unul dintre norocoși, da.
Nu ai tupeu. 100 de euro. 200 de euro.
S-au holbat tot timpul la tine.
Invită-le. Poți să o iei tu, și iau eu restul.
- În visele tale. - Nu mă interesează fetele astea.
Dacă vrei poți să o și faci cu ele. Cum să lași să treacă o șansă ca asta.
- E prea ușor. - Haide, Vince.
Eu pic pentru femei care sunt mai misterioase. Mai speciale.
- Îmi place să descopăr insule necunoscute. - Uite acolo.
Tot grupul de insule la un loc. Un atol.
Vince, Barbara știe că tu mai faci câteodată escapade?
- De ce să o rănesc? - Seynaeve, taci din gură, frate.
Ai și tu o cheie de la apartament. Ce faci acolo? Doar nu speli vasele?
Am auzit că mai sunt belgieni în hotel.
Eu sunt Anja. Aștept o colegă de servici.
- E cam scump pe aici, nu. - Vrei ceva de băut?
Da, sunteți drăguți. Poate să fie altceva decât o halbă?
- Tu ce bei? Șampanie? - Da.
Vince, o să sperie toate bunaciunile de lângă noi, omule.
Un pahar de șampanie.
Toate fetele urâte au câte o prietenă frumoasă.
Da, și dacă ea e cea frumoasă?
Uite, uite, uite...
Ca să vezi, Tăticul Ciment e și el aici. Și nu e cu Mama Ciment.
- Toți barbarii sunt la fel. - Câtă înțelepciune. Beau pentru asta.
Ești un tip ciudat.
O sticlă de șampanie și patru pahare pentru masa din spate.
Nu erați voi la nunta lui Vicky a mea?
Prietenii lui Filip. Tu ești arhitectul.
- Vince Stevens. Eu am... - Știu.
Poate putem să facem un târg sau ceva. Eu am mereu nevoie de arhitecți.
- Super, dle... Tyberghein. - Am un proiect mare la Antwerp.
În zona Left Bank. Blocuri de apartamente. Apartamente de lux.
Foarte la modă cu tot tacâmul. Desigur că ar fi și ceva pentru tine.
Dar pentru moment este încă un mare secret.
Așa că sper că tu... poți fii discret.
- Ar fi provocator... - Discreția, dle Stevens.
Înțelegi? Sapienți dictum est.
Un bun ascultător are nevoie doar de jumătate din cuvinte.
- Ești un bun ascultător? - Absolut, absolut.
Eu lucrez în software și pot să fiu și eu foarte discret.
Pune băuturile lor pe nota mea.
- Domnilor, bună seara. - Mulțumesc.
Dra...
Cine se crede măgarul ăsta? Sapienți dictum, pe dracu.
Uite, uite. Mai e unul în expediție.
Aia e curva primarului, Marnix.
Bună, aici e Ann Mârâi. Lăsați-mi mesajul după bip.
Pe cine suni atât de târziu?
- Nimic. Pe nimeni. Verificăm căsuța vocală. - Îți verificai căsuța vocală?
Și ce a spus căsuța ta vocală? "Ești un mincinos prost, Chris van Outryve?"
-De ce întrebi? E ceva? - Nu știu.
Poate ar trebui să te întreb pe tine.
Ellen...
Mă duc în pat.
- Stingi tu luminile? - Ellen.
Bărbații gândesc doar cu chestia aia a lor dintre picioare.
Ce spun toate revistele alea pentru femei? Două lucruri.
Cât de porci sunt bărbații și cum să-i seduci.
De ce să iei porcul întreg,
când ai nevoie doar de o mic aparte din el?
Nu pot să te las singură un minut...
Un minut? Sarah, dragă, stau aici de o oră așteptându-te.
Din fericire sunt sponsorizata.
Nu îmi faci cunoștință cu noii tăi prieteni?
- Atunci ai văzut-o prima dată? - Da, atunci.
- Sarah Delporte. - Sarah, da.
Ce altceva s-a mai întâmplat la Dusseldorf?
- Ce vrei să știi? - Totul.
- Dacă ne prind, o să ne dea afară. - Sarah...
Nu trebuia să mă provoci.
- Ah, aici este, piscină. - Vince, ne întoarcem?
- Curând o să regretăm asta. - Haide, Luc.
- Nu e excitant? - Un pic prea excitant pentru mine.
Haide, Vincent. Dezbracă-te.
Da... Da, tu ai vrut să innoti dezbrăcat. Am pus pariu, așa că acum îmi vreau premiul.
Simt cum îmi vine mâncarea înapoi.
Cum așa? Încă nu ai văzut nimic. Nu glumeai, nu?
Anja?
Da...
- Gata. - Ce gata?
- Mai mult? - Da, mai mult.
Da, nu e rău pentru un tip așa vârstnic.
- Îți place să joci jocuri. - Cine joacă jocuri aici?
Mă provoci să vin aici ca să nu mai trebuiască să îmi ceri
Ca și cum eu... Oh... Hei!
Haide. E rândul tău. Haide.
Luc, e încă prea excitant pentru tine sau acum te simți confortabil?
- E bine, a? - Minunat.
- Luc, de ce nu vii și tu? - Nu, sunt ok așa.
Da, dar Luc, de fapt eu... am nevoie de tine,
Acum e momentul în care Vincent o să se dea la mine.
Și dacă ești și tu aici, s-ar putea să nu îndrăznească.
- Tu chiar ești o fată fără maniere, nu? - Nu am dreptate, sau ce?
Spui numai complimente toată seara
și bagi privirea aia obraznică. Mai fă-o odată, privirea ta.
Contactul ăla vizual care durează doar puțin prea mult... Serios.
- Vincent, ești foarte bun. - De acord.
Chiar crezi că ți-am dat verde sau ce?
- Scuze, dar acum m-ai dezamăgit puțin. - Ție chiar îți place să te joci.
Știi ce? Eu sunt mai bun la jocuri ca tine.
- Mă simți? - Da.
Marnix? Ești aici? Marnix?
Aș vrea cheia de la camera noastră.
- Marnix. Luc, băiete, lasă-ne în pace, prietene.
Ești speriat. Fugi de simțurile tale. Nu am dreptate? A?
Nu vreau un rămas bun.
Îmi pare rău că trebuie să se termine așa, Sarah.
De fapt ești capabil? Să iubești pe cineva.
Îmi pare rău.
- De ce arunci asta? - Pentru că e goală.
Tu ai fost ieri aici, nu?
Dacă ai fost aici, de ce nu spui? Noi suntem prietenii tăi.
Ea era încă aici când am plecat. Era încă în viață.
Cineva trebuie să fi venit aici.
Atunci spune-ne. Așa doar agravezi situația.
Mai bine chemăm poliția.
- Nu putem să rezolvăm noi asta. - Ești nebun! Ce o să le spunem?
Și soțiile noastre?
- Cred că Vince are ceva să ne spună. - Ce vrei să ne spui, Vincent?
La dracu.
Haide, răspunde.
Alo.
Cine este?
O agenție imobiliară. Pentru apartament.
- Cineva l-a pus la vânzare. - Ce?
- Vezi, am avut dreptate. La naiba. - Chris, cum e posibil asta?
Are o întâlnire cu o anume Sarah Delporte.
Cine e Sarah Delporte?
Băieți, cine e asta? Și cine a pus asta la vânzare?
Ea?
- O cunoști, Marnix. - Ce? Ce vrei să spui acum?
Ca o cunoști.
Și la fel și Luc.
Sarah Delporte zace acolo.
- Nu am văzut-o niciodată. - Minți, o cunoști.
- De ce spui asta? - De la Dusseldorf.
Cu câteva luni în urmă, în ultima seară la bar.
Era prietena tipei ăleia Anja.
- Eram beat criță. Nu-mi amintesc nimic. - Știu, Marnix.
- Dar nu și tu, Luc? - Ea este?
La naiba.
- Nu te face. Ai vorbit cu ea. - De unde să știu că ea e?
Eu nu știu cine e. Voi ați întors-o. Nu eu.
- O știi sau nu? - Chris, dacă vezi un cadavru,
nu te gândești la nici o fată pe care ai cunoscut-o într-un bar.
Nu vedeți că el interpretează lucrurile?
Doamnă? Vă înșelați. Nu o cunoaștem pe Sarah Delporte.
Haide, Filip.
- O cunosc? - Nu văd nimic.
Cine este, omule?
Cine este?
Asta era, Vincent? Ce vroiai tu să ne spui?
Am avut ceva, ok? Am adus-o aici.
Dar jur pe sufletele copiilor mei, că nu am nimic de a face cu asta.
Pe sufletele copiilor tăi? Doamne, omule.
Tu ai fost ieri cu ea aici? Tu ai fost cel care a băgat-o în apartament?
Nu vreau un rămas bun.
M-am despărțit de ea azi noapte, da.
Vincent, omule...
Jur că am lăsat-o în viață.
Și nici măcar asta nu explică de ce a pus cineva apartamentul la vânzare.
Căutați ceva special somnule, sau doar vă uitați?
De ce nu m-ai sunat înapoi?
Dacă mă părăsești, măcar ai tupeul să mi-o spui în față.
Chris, cum aș putea să te părăsesc acum? Nu avem nimic împreună.
A, asta a fost? Nimic? Ok.
Să nu ne complicăm. Tu știi acum cine sunt.
Nu contează cine sau ce ești tu. Chiar nu contează, Ann.
Câte femei ai dus la apartamentul ăla al vostru?
Ăla pe care îl împarți cu prietenii tăi.
Păstrează-ți vrăjeala pentru următoarea fată pe care o duci acolo.
Stai. Ann, știi că nu sunt genul ăsta. Știi.
- Am cunoscut bărbați mai buni ca tine. - Stai.
Uite. Oricum nu am nevoie de asta decât când suntem împreună.
Păstreaz-o. Dacă vrei să mă vezi, spune-mi.
Chris? Ce faci aici? Cumpărături pentru Ellen?
Bună, Elsie. Nu, am fost aici cu o colegă de-a mea.
- Soția ta știe că împarți un apartament? - Of femeie, nu împart nici un apartament.
Am fost acolo odată la inaugurarea clădirii.
Deci ai fost acolo până la urmă? Puțin înainte spuneai că nici nu știi unde este.
Nu am fost niciodată acolo cu o femeie. Am crezut că la asta te referi.
- O cunoasteai pe fata aia? - Am cunoscut-o în Dusseldorf.
Știai că dl Stevens a început o relație cu ea?
Nu m-ar mira.
Ești câteodată gelos că bunul tău prieten Vincent ia toate femeile frumoase?
Sunt însurat și femeile alea nu mă interesează. Nu, nu sunt gelos pe el.
Nu, nu, nu pe el, dle Seynaeve. Gelos pe femeile alea.
Ce vreți să spuneți? La ce vă gândiți?
De unde aveți tupeul să insinuați asemenea lucruri?
- De ce vă agitați atât dle Seynaeve? - Vincent este prietenul meu cel mai bun.
- Mereu a fost așa. - Prietenul tău trădează toată gașca.
Vincent nu și-ar trăda niciodată prietenii. Mergeți la cacealma. Idioților.
- Cum mi-ai spus? - M-ai auzit, idiotule. Mă acuzai pe mine...
Ascultă, i-am spus aseară că s-a terminat și apoi am plecat.
- Și asta e tot, omule. - Asta e tot?
Da.
Se pare că cuvântul "terminat" se aplică la mai multe chestii, nu?
Și când avea de gând să ne spui și nouă, Vince?
Pune cuțitul jos, Filip. Nu te prosti.
- Filip! - Nu știu ce s-a întâmplat după aceea.
Jur. Nu am nimic de a face cu asta.
Poate că nu am fost singurul. Poate că mai are o relație cu cineva.
- Cineva care vrea să dea toată vina pe noi. - Pe tine, în cazul ăsta. Prostule.
Hei! Omule...
Se pare că devine problema ta, Vincent.
Nu vezi ce se întâmplă aici?
De ce ar stabili ea o întâlnire cu cineva să vândă apartamentul dacă nu e al ei?
În ziua în care este găsită moartă în el. Ce coincidență. De ce ar face asta?
Băieți, nu putem continua așa. Totul e pe cale să să afle.
Ce o să faci, Marnix? O să mă lași singur cu el?
Vincent? Ești aici? Vince, lasă-mă să intru, te rog.
- Ești nebun? Sunt cu cineva. - Miriam a plecat.
- Ce, a plecat Miriam? - Da. M-a părăsit.
Știe despre tipa aia de la Dusseldorf. Grasă aia i-a spus totul.
- Vince, trebuie să mă ajuți. - Miriam știe și de apartament?
Ce? Desigur că nu. Dacă totul s-a întâmplat la Dusseldorf.
Erai și tu acolo la piscină. Vince, Miriam a plecat. Ce să fac?
- Nu pot să trăiesc fără ea. - Nu ai mărturisit încă nimic?
Regula unu, nu mărturisi niciodată. Le rănești și ele oricum nu înțeleg.
Vince, nu poți să încerci să vorbești cu ea?
Poți să-i spui că... o iubesc și că Anja spune numai minciuni?
- O să te creadă pe tine, Vince. - O să încerc, ok?
- O să fie în regulă. - O iubesc, Vince.
O să am eu grijă ca totul să fie în regulă.
Dar chiar sper că nu știe mai mult de atât.
- Nu vezi în ce fel de situație ne-ai băgat? - Nu am vrut să se întâmple așa.
- Ce facem acum? - Trebuie să dispară de aici.
Și după aia ștergem toate urmele.
- Nu putem să o lăsăm să dispară. - Asta e singura cale de scăpare.
Gândește-te la ce spui, ai avut o relație cu fata asta.
Și acum ea nu mai este decât o dovadă care îți poate distruge viața ta drăguță.
- Ce fel de om ești tu? - Nu am nevoie de morală, ok?
Cum o scoți din pat? Îi tai mâna?
- Sau până la urmă ai cheile de la cătușe? - Nu, nu am nici o cheie de cătușe.
Credeam că astea sunt mai mult genul tău.
- Ce vrei să spui? - Știi ce vreau să spun.
Liniște!
- Taci din gură, la naiba! - Ajutați-mă.
Curva asta crede că se poate juca cu mine.
- Ajutați-mă, vă rog. - Taci din gură.
E nebun.
- M-a violat. - Calmează-te.
- Dă-mi cheia. - Curva asta o să se ducă la poliție.
- Cheia! - Cheia? Uite cheia.
Ia cheia.
Nu am vrut să fac lucrurile astea.
- M-a forțat. - Taci din gură!
Ce este? Vrei mai mulți bani? Asta e?
Uite-ți banii nenorocito.
Ești nebun? Ai înnebunit?
E o curvă, Chris. Și știi cum e cu curvele?
Nu poți să le violezi. Nu e caraghios?
La naiba. Nu așa te porți cu o femeie, idiotule.
Cu nimeni!
- Ce e cu tine? - Nu mă atinge.
Nu cu mine, amice. Uită-te puțin la tine, ce naiba!
Ai înnebunit cu cocaină, ai început să bați femei.
Nu-ți dai seama că ne pui pe toți în pericol? Îți dai seama?
- Vreau la poliție. M-a bătut. - Oprește-te!
- M-a violat. - Taci din gură!
Dacă nu ții gura închisă, ți-o închid eu.
Nu ești prea departe de taică-tu.
Of, Chris. Da, da... Chris a avut mai mult noroc, cu taică-su.
Tu care vrei mereu să salvezi lumea, să îi salvezi pe toți. Nu?
Unde erai? Unde erai tu când eram bătuți de el?
Și când mama se purta de parcă nu ar fi știut.
Departe în siguranță casei tale din Leuven. La naiba.
Tu... Nu ne-ai purtat niciodată de grijă.
Niciodată. A trebuit să-mi protejez eu sora. Nu am însemnat nimic pentru tine.
- Noi nu am însemnat nimic pentru tine! - Nu am știut nimic de asta, Filip.
- Dacă știam... - Ce făceai?
Te luăm de acolo, la naiba!
Îmi pare rău. Dar nu putem merge la poliție.
O să te duc la un prieten de-al meu, un doctor.
Vincent, dă-mi tot ce ai.
Aici ai cam 700 de euro. Știu că nu sunt deajuns pentru ce ți s-a întâmplat azi aici.
- Dar poate te vor face să uiți mai ușor. - E un animal; ar trebui închis.
O să ne ocupăm noi de el. Promit.
Stai. Ia asta. Valorează mulți bani. Ia-l.
Vezi? Asta vroia. Bani.
Frate, dacă nu taci din gură îți trag una...
- Acum ia-ți hainele și să mergem la doctor. - N-am nevoie de doctorul tău.
Astăzi m-ai făcut să fac ceva pentru care nu o să te iert niciodată. Niciodată!
Îți plătesc eu ceasul înapoi. Care e problema?
La naiba, de ce nu ne-ați spus despre asta? Când s-a întâmplat?
Acum două săptămâni, Marnix. Urma să rămână între noi. Nu-i așa, Filip?
- Ce prieteni mai suntem și noi. - Nu am ce să învăț de la tine.
- În mod sigur nu despre prietenie. - De asta nu am spus celorlalți.
Am crezut că ai tu vre-o legătura. Că te-ai nimerit aici aseară târziu.
- Beat, drogat, încins. - Să mă pupi undeva...
Nu ar fi mai bine să mai lași coca aia? N-ar fi mai bine să nu mai bei, alcoolicule?
Gata băieți. Ar trebui să vă auziți.
Asta vor de la noi. Să ne certăm între noi.
Cineva vrea să ne distrugă.
Băieți, mi-e teamă că și eu am ceva de mărturisit.
Dar mai întâi poate cineva să-l țină pe Filip?
- Au! - Filip!
Eram dator cu asta, băiete.
Luc, ce vrei să spui?
Nu ai spus tu să fim cinstiți? Să dăm cărțile pe masă?
Ei bine, sunt cinstit. Dau cărțile pe masă. Și ei unde sunt, Luc?
Și unde ai făcut asta? Unde ai făcut asta?
Isuse.
Cred că glumești. La naiba!
La naiba, Luc.
Deci tu înregistrezi tot ce se întâmplă aici?
Toate femeile care le-am adus noi aici?
Nu mereu. Câteodată.
- Cum câteodată? Când îți place programul? - Cel puțin eu nu-mi înșel soția.
- Nu, tu doar te uiți. - Ești bolnav omule.
Nu, tu ești bolnav. Tu ai violat o prostituată, nu eu.
- Am violul înregistrat. Ești bolnav. - Filip, în chestia asta suntem împreună.
- Mai ții minte la ce am căzut de acord. - Unde sunt înregistrările alea, Luc? Aici?
Vreau să distrugi toate materialele video. Împreună cu noi, ok?
Altfel nu îmi mai pasă dacă află poliția chestia asta.
Deci tu ai înregistrat și ce s-a întâmplat azi noapte? Știi ce s-a întâmplat?
Nu, tu nu ne-ai avertizat că vei fi aici.
Asta a fost împotriva propriilor tale reguli.
Așa cum faci din ce în ce mai des. Îți încalci propriile reguli.
Acum sunteți speriați? Speriați că am toate casetele cu ce ați făcut voi aici.
Nu trebuie să îți faci griji Vince. Sunt prietenul tău.
Pietenul tău bun. O să îmi țin gura. Mereu îmi țin gura. Ca în mormânt.
Știam eu că ești un pic ciudat. Perversule! Și tu acum...
- Îți curgeau balele pe aici după noi. - Nu știi nimic despre mine. Nimic. Zero.
Ai văzut ceva? Ceva care ne poate ajuta? Știi ce s-a întâmplat?
Dacă oamenii care au fost răniți, înșelați, dacă se găsesc unul pe altul.
Ce crezi că se întâmplă atunci?
- Ce vrei să spui? - Voi ce credeți?
- Ce este, șoricel? - Nu vreau să plec mâine.
- Ce? Nu ai chef de ski? - Ba da, dar nu vreau să mă duc singură.
- Dar nu vei fi singură, ai copii cu tine. - Da... Știi ce vreau să spun, nu?
Până la urmă nu poți veni și tu, iubitule?
Te iubesc. Restul e irelevant.
- De ce e restul irelevant? - Totul. Orice altceva nu este important.
O să te sun în fiecare zi. Promit.
- Știu. O oră. Nu mai mult. - Nu, fă cum vrei. Nu te deranja cu mine.
Doar savurează fiecare moment împreună.
Te-ai gândit vreodată la ce ai pierde
dacă alegi ceva ce nu știi?
Doamne, la evenimentele de caritate poate să vină și Mama Ciment.
Apropo, ai mai auzit ceva despre proiectul din zona Left Bank?
- Eu am auzit că autorizația e aprobată. - Nu, nu au mai sunat înapoi.
Nu sunt destul de important pentru băieții mari.
Dar nici ei nu mă cunosc încă.
- Doamnelor... - El este Vincent Stevens, arhitect.
- De la clădirea aia din Tavernierkaai. - Tu ai făcut aia?
Este un design fantastic, minunat. Felicitări.
- Felicitări! - Mulțumesc.
Chiar am vorbit despre asta cu soțul d-voastra, la Dusseldorf.
Păcat că nu ați fost acolo.
Mi-ați spus atunci despre un proiect în zona Left Bank, dle... Tyberghein.
Și urma să mă sunați.
Momentan lucrăm la ea. Am depus o cerere de construcție și...
- O să vedem. Să sperăm. Ca toată lumea. - Fantastic.
Vă plac jocurile de noroc, dle Primar? Dar d-voastră dle Stevens, vă place riscul?
Depinde ce e de câștigat. Și ce are de pierdut celălalt.
Cum era aia? Sapienți sat dictum est? Sau ceva de genul?
Doamnelor, vă doresc mult noroc la jocuri.
În dragoste chiar nu mai aveți nevoie.
Domnilor...
Ai grijă să mai lași și pentru pensia alimentară, grasule.
- Miriam, ce faci aici? - Mă descarc și eu, Marnix.
Nu trebuie să stau închisă toată ziua în casă.
Te rog, aș vrea să mă întorc.
Am făcut o greșeală. Știu. Eram beat.
- Ok, iubito? Nu a însemnat nimic. - Nu a însemnat nimic? Nu înțeleg bărbații.
Dacă nu a însemnat nimic, atunci de ce ai făcut-o? Înseamnă că și ții la fetele alea.
- Jur că o să mă schimb. - Te schimbi? În ce? Într-o broască?
Sau în molusca ce ești deja.
Cum te-ai simți dacă ți-aș spune că mă gândesc să te înșel în seara asta?
Poate că deja am făcut-o. Cu unul din prietenii tăi. Să mă răzbun.
Cu Chris, de exemplu. Sau nu... Cu Vincent.
Pe care l-ai trimis să vorbească cu mine.
"O, Miriam. Îl doare atât de mult."
Uite, ai avut noroc. Ai câștigat. Dar jumătate din asta e al meu.
21.
I-ai dat lui Sharon bilete pentru seara asta? Mă doare.
Ți-am zis special că nu îi dai nici unul, și tu totuși ai făcut-o pe furiș.
- Și ce? Ești taică-su? - Ai văzut cum arată?
- Arata exact ca o curvă. - Credeam că îți plac curvele.
- Ce? - Las-o în pace. Să facă ce vrea.
Se distrează. Și dacă mă scuzi, am de gând să fac la fel. Câștig bani.
O să ai nevoie. Cu toată coca aia care o tragi pe nas.
Ca să vezi cine vorbește acum. Ai grijă să strângi și tu destui bani.
S-ar putea să ai nevoie de ei mai curând decât mine, m-ai auzit?
Știi ce poți să faci? Trimite-mi actele de divorț, curvo.
Să divorțăm, Filip? Și după aia?
Cât timp nu avem nici un copil, nu te alegi cu nimic, prostule.
Nimic. Uite, încearcă ruletă. Poate așa ajungi bogat mai ușor.
Ann?
Trebuie să vorbim, doctore.
- Da, despre ce? - Prietenul tău, arhitectul...
Joacă un joc periculos. E foarte riscant.
Poți să îi spui tu că ar trebui să fie mai atent?
Credeam că e vorba de Ann.
Scuză-ne.
Nu vreau să te mai întâlnești cu ea.
- Și de ce n-aș mai face-o? - O iubesc.
- Înseamnă că nu ești singurul. - Tu... tu o plătești.
- Vreau să o lași în pace. - Îți dai seama că e alegerea ei?
Noi suntem doar doi ratați care ar trebui să fie bucuroși cu ce ne dă ea.
- Nu am plătit niciodată pentru ea. - E adevărat ce spui.
- Nu ai plătit niciodată. Cel puțin nu tu. - Alex, destul.
Nu uita să îi dai prietenului tău mesajul, doctore.
Ce vroia să spună cu "cel puțin nu tu"?
- Nu vreau să te iubesc, Chris. - Ce vroia să spună?
Dacă el spune că nu am plătit?
Numai tu mă poți răni. Ok?
Ann, spune-mi că nu-i adevărat. Haide. Hei?
Prima dată am fost plătită. Doar prima oară am fost curvă.
- De celelalte ori ai avut-o pe Ann. - Plătită de cine?
- Scuze. Sharon, vino cu mine, acum. - Filip, sunt ok.
- Vreau să vii cu mine. - Lasă-mă în pace.
- Tipule, ești surd? - Vezi-ți de treaba ta.
- Sharon, vino. - Nu vrea să vină, idiotule.
Idiot? Asta e scris pe fruntea mea sau cum?
Tipule.
Opriți-l.
Deci nu e scris pe frunte, nu? La naiba.
Ce se întâmplă?
- Sunt ok. Lăsați-mă. - Dați-l afară.
Acum. Nu vreau să te mai văd niciodată, m-ai auzit, prietene?
Niciodată. Prostule.
Cine era fata aia?
Sarah, nu este... Nu este ceea crezi tu.
Atunci ce cred eu?
Este sora unui prieten de-al meu. Era hărțuita. A fost o bătaie.
- Mai sunt și altele? - Nu fii prostuță.
Ea este sora unuia din cei mai buni prieteni ai mei. E încă un copil.
Cine crezi că sunt?
Nu mai sunt sigură.
Trebuie să o iau din loc, e și nevasta mea aici.
- Mă iubești? - Știi că te iubesc într-un mod special.
Modul tău special. Dacă ar trebui să alegi? Sarah, nu e așa de simplu.
Să na întâlnim mâine la apartament. Barbara e plecată o săptămână.
Acolo o să putem vorbi liniștiți. Ok?
Vrei să fac alegerea mai ușoară?
Cum?
Să trecem direct la subiect.
Ce o să faci?
Sarah.
O, scuză-mă. Te-am rănit?
Nu face asta. O să regreți.
Isuse. Ele știu.
Ele sunt. Femeile noastre ne-au înscenat.
De ce, Vincent?
Pentru că au aflat de apartament.
Pentru că s-au prins. Secretul nostru a fost descoperit.
De ce ai făcut-o?
Ce "de ce"?
- Vă spun eu. - Suntem prieteni.
Suntem prietenii tăi.
Sunt nevestele noastre. Au aflat.
Nu femeile noastre, Vince, ci prietenii tăi. Prietenii tăi au aflat.
Nu...
- Ce se întâmplă cu mine? - Încă nu înțelegi?
Haide, dați-i jos hainele.
- Ce faceți cu mine? - Chiar trebuia să o lași așa? Nebunule.
Taci din gură, am făcut doar ce am stabilit. Da? Dar nu așa, cu tot sângele asta.
Nu așa ne-am înțeles, Filip. Și latină. Nu este prea mult? Or să creadă polițiștii?
- Atunci trebuia să o faci tu însuți. - Băieți, ajunge.
- Ce se întâmplă? - Taci din gură.
- Tu ai omorât-o. - Nu am omorât-o noi.
Noi doar am găsit-o.
Ce?
- Ce? Noi am mai fost azi pe aici.
De dimineață, fără tine.
- Isuse, omule. - Prima dată am crezut că a adormit.
Și Vincent o cunoaște?
Desigur, a lăsat până și un bilețel de despărțire pentru el.
- Ar trebui să sunăm la poliție, băieți. - Ce?
Cu sinuciderea trebuie anunțat procurorul general. Suntem terminați.
"Ne vedem în viața ta de după."
Nu putem să aflăm unde locuiește și să o lăsăm acolo?
Haide, trebuie să îl ajutăm pe Vincent, nu?
Hei, e prietenul nostru, haide. El unde e până la urmă? Asta e problema lui.
- Nu l-am sunat. - Cum? Nu l-ai sunat?
De ce nu, Luc?
Băieți, trebuie să vă arăt ceva.
Ne-ai filmat? Ai înnebunit?
Mă bați mai târziu, acum nu avem timp de pierdut.
Trebuie să vă arăt ceva, ce vă va ajuta să înțelegeți mai bine situația de la etaj.
Ce vrei să spui?
Ca noi nu ar trebui să plătim pentru situația în care ne-a băgat Vincent.
Vincent nu a fost mereu un prieten așa bun.
Ce înseamnă asta?
Ce este asta?
Au ajuns aici noaptea târziu, în aceeași noapte în care s-a dus să vorbească cu ea.
Era beată, Marnix. A profitat de asta.
Nu se poate.
Nu poți să vorbești tu cu ea?
Poate că am făcut-o deja. Să mă răzbun.
Cu Vincent. Pe care l-ai trimis să vorbească cu mine.
O să fie bine.
Nu, nu...
Aia e sora ta mică? S-a făcut așa de frumoasă, omule.
- De când se întâmplă asta? - Nu con...
- De când? - A început după nuntă ta.
S-au văzut periodic.
A fost primul pentru ea. A dezvirginat-o.
La naiba...
Drăguț, nu?
Nu mă cunoști.
Dar tu nu ești de genul ăsta, nu?
- Prima dată a fost plătită. - Plătită? De cine?
El a plătit-o, să te atragă în locul ăsta.
Singurii care te pot răni sunt cei pe care îi iubești.
A folosit-o. La fel cum a folosit pe toată lumea.
Jur că o să-l distrug.
- Nu, vorbesc serios. - Calmează-te, prietene.
Dacă ne ținem cu toții de plan, avem șanse.
El nu are cum să știe când ajunge mai târziu ce punem noi la cale.
- Trebuie să fim uniți. - Nu e ca și cum am avea de ales.
- O să fim cu toții interogați de poliție. - De aia nu trebuie să spunem de apartament.
O să încerce să ne instige între noi, dar nu trebuie să recunoaștem.
Isuse, vorbești ca Vincent.
Marnix, dacă asta se afla, se termină și cu viețile noastre.
Chris?
Ok, mă bag și eu. Cu o condiție.
Vreau să fiu sigur că el a fost aici azi noapte.
Vreau să îl aud când o spune. O să dau un semn. O să sparg ceva.
O vază sau un pahar sau ceva.
Dar... nu se întâmplă nimic până nu suntem 100% siguri. De acord?
Deci. Acum ce facem?
Acum avem două ore pentru alibiuri și să punem totul în scenă.
- Fac eu asta. - Nu.
Nu, fac eu asta. Serios. Sunt în regulă.
Acum duceți-vă. Aveți grijă să fiți văzuți.
- Unde e scrisoarea de despărțire? - La mine.
Tu știai. Tot timpul. Te-ai uitat tot timpul ăsta și nu ai spus nimic.
- Voyouristule. - Filip.
Nu e așa?
- Nu ești mai presus decât el. Perversule. - Bucură-te că știi acum.
Nu, Luc. Nu sunt bucuros că știu.
Înghite, omule.
Ce dracu s-a întâmplat aici?
Ce naiba s-a întâmplat aici?
Aia e sora ta mai mică? S-a făcut așa de frumoasă, omule.
- De când? - Nu contează...
- Chiar trebuia să o lași așa? Nebunule. - Taci din gură, am făcut ce s-a stabilit.
Da? Dar nu așa, cu tot sângele asta.
Nu așa a fost înțelegerea, Filip. Și latină. Nu e prea mult. O să ne mai creadă poliția?
Voi ați înscenat totul. Tot timpul. O înscenare.
Mi-ați făcut-o. Nemernicilor.
Proprii mei prieteni.
Proprii mei amici, la naiba.
De ce ai făcut toate astea, Vincent?
Ipocriții naibii. Sunteți și voi cu toții niște mincinoși și inselaciosi.
De ce? Pentru numele lui Dzeu. De ce, Vincent?
Pentru că s-a putut, Chris. Pentru că niciodată nu a însemnat mult.
Pentru că sunt mai presus de asta.
Sunt mai presus de asta.
- O să mor? - Nu, Vincent. Nu o să mori.
Ea te-a atras în locul ăsta, te-a drogat și apoi s-a sinucis lângă tine.
Dar tu vei supraviețui. Pentru că suntem prieteni. Nu?
Ei ne-au înscenat. Pe mine și Sarah. Totul este regizat.
- Ciudata poveste. - Dar este adevărul.
Aș vrea să te cred, Dle Stevens, dar noi avem nevoie de lucruri palpabile.
Dovezi, fapte...
În realitate doar amprentele tale au fost găsite în apartament. Și cele ale Sarei.
Ei au șters toate urmele.
Realitatea este că am găsit urme de somnifere și alcool
atât în sângele tău cât și în al Sarei.
Și apoi mai sunt și dvd-urile cu performanțele tale la pat.
Impresionantă colecție.
Luc a făcut înregistrările alea. Eu nu am știut de ele. Nimeni.
Din păcate sunt doar înregistrări cu tine. Nu cu altcineva.
Nu cu soția lui Marnix, nu cu sora lui Filip. Cu nimeni.
- Credeți că mai scăpăm cu asta? - Filip, de ce nu ai legat-o de pat și atât.
- Oricum era moartă. - Asta nu e un motiv să o mutilezi.
S-a sinucis. Eu am făcut să pară puțin mai dramatic.
Să sperăm că mica ta improvizație nu o să ne creeze probleme, Filip.
Orice le spune el polițiștilor, noi ne ținem gura, ok? Nu știm nimic.
Luc are dreptate. Nu era necesar.
Sper că nu o să regretăm asta.
Mai interoghează-i. Presează-i în continuare.
- Marnix o să cedeze sigur. Poate și Luc. - I-am interogat deja.
Până acum nu e nici un motiv să credem că au mințit.
Și ei au ceva ce tu nu ai. Au un alibi.
- Dar nu pentru azi dimineață? - Ba da.
Luc Seynaeve și Chris Van Outryve sunt văzuți într-o cafenea.
- Marnix era la servici. - Dar nu se poate.
Am fost împreună cu ei cel puțin o oră. Și Filip, el unde este?
Filip tocmai a venit aici cu socrul sau, Dl Tyberghein.
El ce cauta aici?
A declarat că ginerele sau a fost cu el toată ziua.
Nu e adevărat, el chiar a întârziat astăzi. Are un alibi foarte solid.
Desigur că Tyberghein spune asta. L-am văzut odată cu altă femeie.
Filip știa asta și știa și că l-am presat pe Tyberghein.
Deci tu l-ai și șantajat pe Tyberghein?
Sunt toți împotriva ta, nu? Toți sunt băieți răi, nu?
Când o să încetezi cu prostiile astea? Spune-ne ce s-a întâmplat de fapt.
Ceva ce noi deja știm. Ai omorât-o pe Sarah Delporte.
Omorât-o? Dar asta nu e adevărat. Nu am omorât-o eu!
Sunteți nebuni? Nu am omorât-o eu.
Dle van Outryve, puteți pleca. Mulțumim pentru cooperare.
Înțelegeți că a trebuit să verificăm povestea prietenilor d-voastra.
Desigur.
Este un lucru care mă deranjează, doctore.
De ce dă Vincent vina pe prietenii lui?
Nu am nici o idee. Nici eu nu înțeleg.
E posibil să încerce să ascundă altceva?
Ce vreți să spuneți?
Că el a omorât-o?
- Colegul tău a spus că a fost sinucidere. - Așa pare, da.
Dar conform autopsiei ea nu a murit din cauza pilulelor.
I-au fost tăiate venele de la mâini, dar nu de ea.
Nu au fost găsite tăieturi făcute cu ezitare, doctore.
Tăieturi pe mână, prima încercare a cuiva care vrea să își taie venele.
Nu sunt asemenea tăieturi pe mâna ei.
- Vincent nu ar face niciodată așa ceva. - Amprentele lui sunt pe cuțit.
Și nu a fost găsit nici un bilețel de adio.
S-a întâmplat ceva, Dle Van Outryve?
I-au fost tăiate venele, nu și le-a tăiat singură.
Amprentele lui sunt pe cuțit. Și nu a fost găsit nici un bilețel de adio.
- Unde este bilețelul de despărțire? - La mine.
M-ai speriat.
Salut, Chris.
Crezi că e bine să ne întâlnim aici?
Cred că avem o problemă.
Cred că am încercat să ne ștergem urmele puțin prea bine.
Ce vrei să spui?
Unde este scrisoarea de adio de la Sarah?
- Nu ai băgat-o tu în buzunar? - Așa am crezut. Dar nu mai e acolo.
Când ai furat-o? Atunci când a sunat la ușă?
- De la agenția imobiliară. - Nu înțeleg unde vrei să ajungi.
Îmi pare rău că ai pierdut scrisoarea, dar eu nu am nimic de-a face cu asta.
Am sunat la agenția aia să verific cine a pus apartamentul la vânzare.
Au avut voie să-mi dea doar numărul ăsta.
Da, eu am sunat, da.
- Am crezut că am putea... - Spune că nu-i adevărat, la naiba.
Tu nu ai sunat niciodată.
Este gata. S-a terminat. Nu mai trebuie să ne facem griji.
De ce ai furat scrisoarea aia?
Singura dovadă reală a sinuciderii ei.
Este din cauză că poate nu a scris-o ea?
E posibil să fie cumva scrisul tău?
Vincent ne-a înșelat pe rând.
- Chris, ai văzut înregistrările... - Da, le-am văzut.
Înregistrările care ne-au făcut pe toți furioși și ne-am alăturat planului tău.
Ce este, Luc?
Ce s-a întâmplat ieri aici? Ce ai făcut cu fata aia?
Este pentru că stătea între tine și Vincent? Era în calea ta?
Nu era ea în calea mea. Nu era ea...
Vincent era în calea mea.
Iubești pe altcineva, Luc?
Sarah, așteaptă. Sarah.
Uită-l. Uită-l pe Vincent. E mult mai bun ca tine la jocurile alea.
- Te rănește. Te folosește. - Și tu trebuie să îmi spui asta?
- De ce? - Îți spun... Eu nu te-aș răni niciodată.
Dacă mi-ai da o șansă.
Ce spui acum?
Eu nu te-aș răni niciodată.
Niciodată.
Nu, Luc, știu că tu nu m-ai răni niciodată.
Și știi de ce? Pentru că nu aș simți niciodată nimic pentru tine.
Înțelegi? Niciodată.
Poate într-o viață ulterioară, dar nu în asta.
Deci tu chiar ai fost aici azi noapte?
Știam că Vincent o să se vadă cu ea. Barbara era în Franța.
Îmi pare rău că trebuie să se termine așa, Sarah.
Am așteptat până a plecat.
A fost surprinsă când m-a văzut. Plângea.
A spus că am avut dreptate cu Vincent.
Să consolez, la asta sunt bun.
- Tu i-ai dat pilulele alea. - Pilulele alea erau o diversiune.
Luc, e ceva... Ce se întâmplă?
- Aer. Nu mă simt prea bine. - E în regulă.
Luc...
I-am dat o supradoză de insulina. Lucrează imediat și nu lasă urme.
- Isuse, Luc. - Din dragoste, Chris.
Am făcut-o pentru că o iubeam.
Durea așa de tare iubirea pentru ea.
Vincent pică vinovat pentru asta. Nu-ți pasă de asta?
Vincent... Vincent e un nemernic.
Ne-a folosit. Era și timpul să mai fie și el folosit.
Vincent o să plătească pentru crimă.
Sarah nu era moartă când l-am lăsat pe Filip singur cu ea.
- Nu se poate. - Da.
- Minți, Chris. - Nu.
Am știut că nu trebuia să-l las pe Filip singur cu ea. Ce a făcut el e bolnav.
Nemernicule. Sadistule!
- Bolnav. - Ești bolnav, Luc.
Deci dacă înțeleg bine, fratele tău a omorât-o.
Du-te acasă, Chris. Luc o să facă curățenie, că de obicei.
Nu mai trebuie să cureți nimic. S-a terminat. Totul.
Poți să deschizi fereastră, Chris?
- Haide, Chris, haide. Grăbește-te. - Haide, Luc.
Liniște.
Jos.
- Ce faci? - Taci din gură.
Vrei să mă omori și pe mine? Ce vrei să fac, Luc?
- Vrei să sar? - Haide.
Oprește-te, Luc.
Au!
- Isuse. - Nu vreau să te rănesc, Chris. Jur.
Am chemat poliția înainte să intri tu, Luc.
Sunt pe drum, le-am spus totul.
Minți. Încerci o cacealma. Te știu eu.
Și eu credeam că te știu, Luc.
Și scrisoarea de la Sarah?
Pică și ea cu mine?
Dă-mi scrisoarea. Dă-mi scrisoarea, Chris. Nu te mai rog încă odată.
Nu!
S-a terminat, Luc. Haide, s-a terminat.
Totul s-a terminat.
Haide, Luc.
Chris, spune-i lui Elsie și copiilor că mereu i-am iubit.
- Vrei să faci asta pentru mine? - Nu face asta, Luc.
- Fă-o pentru Elsie. Te rog. - Nu, Luc. Nu o face. Luc!
Luc!
Nu, nu s-au mai întâlnit până acum. Nu e evident?
- Sunt împreună. - Haide. Nu vezi cum se uită la ea.
- Sunt căsătoriți. - Ba nu e adevărat.
- În nici un caz, sunt amanți. - Cum îți dai seama?
Din felul în care se dă el mare și ea își pune capul pe umărul lui.
Sunt amanți. Știi cum se spune, nu te da niciodată bătut.
Uite-l pe Dl Persistenta. La cât a plâns, a trebuit să mă împac cu el.
Da. Corect, nu înșelatul e problema. Ci atunci când află ele.
- Nu începe, grăsunule. - Uite cine vorbește.
- În regulă, am să plec și eu acum. - Sperii oamenii cu prostiile tale.
Nu, chiar trebuie să plec. Vin copii la mine weekendul ăsta. Trebuie să fac planuri.
Nu mă lăsa singur cu nevastă-mea.
- Haide, mai bea încă unul cu noi. - Dar tu o să bei mult mai mult, Marnix.
Chris?
Salut, Ann.
- Nu ne-am mai văzut demult. - Da.
Încă mai am o cheie care ar trebui să ți-o dau înapoi.
Nu cred că mai merge. Acum stă Vincent acolo.
Aia e tot ce i-a lăsat nevasta.
- Și fratele tău ce mai face? - Cazul începe luna viitoare.
O să vedem, nu?
- Dar tu? E totul în regulă? - Da...
- În cea mai mare parte. - În cea mai mare parte...
Păi...
M-am purtat urât cu tine. Și îmi pare rău. Serios.
Nu poți să fii rănit decât de cei pe care îi iubești cu adevărat.
- De la tine am învățat asta. - Nu știu dacă încă mai cred asta.
Poți să pierzi mult.
Da.
M-am schimbat.
Ți-ai schimbat până și domeniul, am auzit.
- Deci mă urmărești un pic? - Un pic, da.
Un pic...
Nu ai chef să mă urmărești puțin și acum? La o cafea sau ceva?
Și eu m-am schimbat, Ann.
Ok.
Dar...
Încă mai beau cafea.
Sincronizare: DISTEL subs.ro TEAM (c) www.subs.ro Resincronizare CODYBOSS1969