Tusen takk. Hallo!
God kveld, alle sammen. Dere er så velkomne.
Vi har enda et flott show til dere.
Jeg kunne ikke vært gladere om jeg var Lisa Riley som så fish and chips.
Veldig glad. Flotte gjester til dere.
En som synger for dere senere. er Cat Burns!
Hun skal fremføre sin siste singel "There's Just Something About Her".
Og vi skal gjenforene Cat med en gammel venn i kveld,-
-for først på sofaen min:
Denne komikeren gikk nylig fra nasjonalskatt-
-til elsket falsk morder da han vant kjendis-Forræder.
Nå forbereder han seg på ny komikerturné,-
-"Have I Said Too Much". Det er Alan Carr!
-Hallo! Hyggelig å se deg. -Hyggelig å se deg!
Gjør en runde, en æresrunde!
Han er en Emmy-vinnende komiker, forfatter og programleder-
-som ble kjent på Saturday Night Live-
-og nå leder talkshowet Late Night med Seth Meyers.
Det er Mr. Seth Meyers!
Nydelig! Hallo, hyggelig å se deg.
Seth. Alan.
Som 37-åring ble hun New Zealands yngste kvinnelige statsminister-
-og ledet nasjonen gjennom et terrorangrep og en global pandemi.
Nå forteller hun historien sin i dokumentaren Prime Minister.
Ta godt imot Jacinda Ardern!
Så glitrende, så showbiz. Kom inn.
Seth, Alan, Jacinda.
Hun er den Oscar-vinnende stjernen fra Titanic,-
-Mare fra Easttown og julefavorittenThe Holiday.
Nå regisserer hun i tillegg til å ha hovedrollen-
-i det gripende juledramaet Goodbye June.
Hjertelig velkommen tilbake til Kate Winslet!
Nydelig! Du ser fantastisk ut!
Kom inn. Jacinda, Kate.
Hallo, alle sammen. Hei. Dette er ulikt deg, Kate.
Vanligvis er jeg litt forretningskledd,-
-men jeg tenkte: "Det er Graham, jeg er 50".
-"Jeg ser fantastisk ut, kjør på". -Ja!
Er det talkum involvert i denne kjolen?
Nei, jeg skulle ønske det var det.
Ok! Ja, du vil ønske det var det når du tar den av.
Jeg tror det.
-Velkommen tilbake til Kate og Alan. -Takk.
Første gang for dere, Seth og Jacinda. Godt å se dere.
Du holdt løftet ditt til meg da du var gjest på mitt show.
Noen sa at jeg sa det til deg. Sa jeg virkelig...
Herregud, husker du ikke engang løftet du ga?
Etter at du forlot rommet, sa alle:
Han vil ikke huske noe han sa til deg.
Det er sant. Jeg er glad jeg ikke brøt løftet mitt-
-om å ha deg som gjest på showet mitt.
Ja. Jeg er glad for å være her.
Vi er glade for at du er her. Og Jacinda, nydelig å se deg.
Det er flott å ha en newzealender på sofaen-
-i stedet for i Den røde stol.
Da produsenten din ringte, sa jeg hvor jeg skulle sitte.
Det inngår liksom i New Zealands nasjonale tjeneste.
-Du må dra utenlands... -Vi sjekker vi passet ditt-
-og sjekker at du har en god historie.
Det er noe med newzealendere. De er flinke til å fortelle.
-Og de er skamløse. -Det er det.
Kate, det er en slags New Zealand-forbindelse,-
-for du startet filmkarrieren din i New Zealand.
Ja. Den første filmen jeg lagde da jeg var 17 år gammel,-
-ble filmet i New Zealand og regissert av Peter Jackson.
Vi sa bak scenen at vi ville snakke om Peter Jackson.
Det gjør vi, for før politikken-
-prøvde du å jobbe med Peter Jackson, ikke sant?
-Ja. Jeg prøvespilte... -Gjorde du faktisk det?
-Jeg gjorde det... -Genialt!
Halvparten av New Zealand prøvespilte, bare for å være...
Og halve New Zealand fikk hovedrollen, bortsett fra meg.
Hva var det? For høy? Hva var problemet?
Det var det jeg sa til meg selv. Jeg prøvespilte for hobbitstatist.
Jeg vokste opp i nærheten av Hobbsyssel, der de filmet alt.
-Det er ikke et ekte sted. -Det er det!
-Newzealendere tror det finnes. -Jeg også.
Du tar feil.
Det hadde vært gøy om det var én høy hobbit i bakgrunnen.
Så vidt jeg husker, hadde de en linjal i dørkarmen.
-Og da jeg gikk inn, bare... -Ja!
-Krøket meg sammen. -Litt limbo.
Og så kom jeg til skjemaene,-
-og jeg husker at de spurte om jeg kunne ri uten sal.
Og "kan du duellere?"
Og jeg kunne ri uten sal fordi... New Zealand.
Men duelleringen manglet.
Jeg husker ingen dueller i den filmen.
-Det var ikke noe. -Alle skrev "nei".
-Alt er min feil. -De trengte minst to.
Alan, gratulerer med Forræder.
Det var utrolig. Der er du.
Jeg elsker det bildet. Jeg elsker det.
Jeg filmet litt ekstra, og de sa: "Alan, lag ansiktet."
Det er ansiktet mitt! Det er ansiktet mitt! Det er ansiktet mitt!
Jeg så den første episoden,-
-og telefonen min plinget, og du vet, når du er på Lidl...
...når du skal til Greggs for den siste pølserullen.
Jeg ble manipulert.
Det er den greia der-
-du er mye på TV, så du tenker: "Jeg er kjent."
Men som stjernen i det største programmet,-
-det må føles annerledes.
Ja. Folk sier: "Alan, er han ikke morsom?"
Jeg har vært på TV i 25 år. Jeg må ha vært fæl.
Men de holdt det aldri inne.
Og jeg følte meg veldig stolt.
Jeg overlistet masse smarte folk. Stephen Fry satt ved bordet.
"Hvem kan forræderne være? Husker dere Cambridge-spionene?
De var prangende. De var outrerte, men ingen så dem."
Og jeg tenkte: "Jeg vet det!"
-Er du lei av det? -Møkk lei!
-Du sier møkk lei... -Jeg vet hva...
Ja. Vi har et klipp av deg i Soho.
"Ikke snakk til meg om Forræder".
Han har til og med lampen.
Vi har mye å snakke om i kveld.
La oss begynne med Kate Winslets nye film.
Den heter Goodbye June og kommer på kino i Storbritannia-
-fra 12. desember og på Netflix fra julaften.
Og dette er en Winslet-produksjon. Du spiller og regisserer.
Men det mest fascinerende er at sønnen din skrev dette.
Og det er ikke en historie du tror en 19 år gammel fyr vil skrive.
Min fantastiske sønn Joe. Da han var 19 år gammel-
-søkte han på et manusskrivingskurs på film- og TV-skolen.
Der er han, så søt.
Han har alltid vært lidenskapelig og flink til å skrive.
Men det betydde ikke at han kunne skrive et manus.
Så han tok et intensivkurs på seks måneder, og ble oppmuntret-
-av en fantastisk lærer til å skrive fra hjertet.
Det viktigste som hadde skjedd ham-
-var tapet av mormoren da han var 13, moren min,-
-og han ble så rørt av hvordan vi alle samlet oss for henne,-
-og fordi vi alle kom fra denne ene kvinnen.
Så han brukte det som et bakteppe og skapte en fiktiv historie-
-om en rotete, kompleks, fiktiv familie rundt jul.
Det er en historie om hvordan en familie samles-
-mot alle odds på mange måter,-
-for det er mye familiedynamikk i spill som er ganske utfordrende.
Og de må gjøre det greit,-
-så de kan gjøre det bra for denne kvinnen å forlate dem-
-og vite at de vil klare seg.
Og det var en ekstraordinær opplevelse.
Han ga meg manuset og sa:
"Jeg har skrevet dette, og det er nok ikke så bra.
Kanskje du bare leser det og lyver om du synes det er dritt."
Jeg leste det, og det var ikke dritt.
Jeg sa: "Du har skrevet en film, og vi skal lage den."
Og han sa: "Nei. Ikke gjør den mamma-greia."
Og jeg sa: "Nei, dette skal vi gjøre."
Han jobbet mer med det, og Netflix viste litt interesse,-
-og jeg innså plutselig at jeg ikke kunne gi slipp på det.
Så her er jeg, 50 år gammel, og jeg er nå en kvinnelig regissør.
Bra jobbet. Veldig bra.
Klippet vi har, er at du forteller nyheten-
-om din mors sykdom til søsteren din, spilt av Toni Collette.
-Hei. -Jeg underviser i danseterapi.
Men hvordan går det?
-Helen, hør på meg. -Herregud, dette er utrolig for sorg.
Det er en mann hvis kone døde-
-fordi hun skled på en IKEA-katalog og falt ned trappen.
Hvor tragisk er ikke det? Hun var naken.
Helen, slutt. Bare hør etter.
Mamma er på sykehuset igjen.
-Conor ringte meg. -Herregud.
De prøver å finne ut hva som skjer.
-Jeg er på vei ut av huset nå. -Herregud. Ok. Herregud, pust.
Hun er på Princess Mary, men jeg synes du bør komme.
Jeg kommer rett dit. Jeg tar et fly i dag,-
-og jeg tar med Florida-vann-
-og salvie for å rense mammas rom.
Jeg tar med saft til henne.
Flott, ta med appelsinsaft.
Definitivt. Hør her, bare si fra når du kommer.
-Kan du fortelle meg... -Ha det.
Og du nevnte noen av de andre:
Andrea Riseborough, Johnny Flynn, Timothy Spall.
Dame Helen Mirren. Jeg hører hun var usikker eller tvilte.
Alt gikk gjennom de rette kanalene.
Jeg snakket med henne på telefonen-
-og sa at filmen ble skrevet av min sønn,-
-og jeg skulle regissere den, og hun lyttet og lyttet.
Og hun sa: "Kjære, jeg må stoppe deg,-
-for jeg har to personlige regler.
Jeg vil ikke spille noen med demens,-
-og jeg vil ikke spille noen som har kreft."
Og jeg sa: "Ok, helt greit, jeg forstår det", og det gjorde jeg.
"Jeg sender deg ikke manuset da."
Hun sa: "Send det. Det høres ganske spesielt ut."
En uke senere: "Jeg skal bryte regelen min.
Jeg vil gjerne støtte deg. Dette er et fantastisk prosjekt."
-Vi fikk Helen Mirren! -Og hun er flott i filmen.
-Virkelig fantastisk. -Ja.
Hvis du regisserer folk-
-som Helen Mirren, må det gjøre jobben din lettere.
-Men som du sier... -Dreit jeg på meg av nervøsitet?
I en grøft i New Zealand.
En rød stol venter på deg.
Du får meg alltid til å snakke om bæsj her.
Vel, barnebarna. Det er mange veldig små barnebarn.
Å regissere dem må være som å gjete katter.
Å regissere barn er den største gleden.
Det sies: "Aldri jobb med barn og dyr".
Å jobbe med barn er fantastisk, for barn gir glede.
Og jeg har også en teori om barn.
Med mindre de er utrolig begavede...
Du kan ikke lære barn å spille, bare vise dem hvordan de skal være-
-ved å skape et miljø som føles trygt, lekent og oppmuntrende.
De ble oppmuntret til å ikke lære replikkene.
De ble oppmuntret til å gjøre mange feil.
Og jeg sa iblant ting som:
"Ser du den sykehussengen? Jeg har gjemt noe i den sengen.
Og jobben din nå er å finne det jeg har gjemt der."
Hadde ikke gjemt noe. Barna visste ikke at vi filmet,-
-så de var helt naturlige hele tiden.
Vi brukte håndsignaler, og det var fantastisk.
Og de elsket det og ville ikke at det skulle ta slutt.
Og å jobbe med barn, som du sier... Folk sier at det er vanskelig.
Jacinda, fortell oss når du oppdaget at du skulle ha barn.
Nøyaktig når? Badet?
På valgkvelden i New Zealand-
-er det ikke alltid klart om du har lyktes eller ikke.
Så i 2017 ble jeg uventet partileder,-
-drev en hard valgkamp, og på valgkvelden-
-visste vi ikke om vi hadde klart å sikre oss regjeringen.
Vi gikk inn i en forhandlingsperiode, og det tar vanligvis rundt to uker.
Tre dager før forhandlingene som ville konkludere med-
-om jeg ble New Zealands statsminister,-
-fant jeg ut at jeg var gravid.
-Er det sant? -Det er sant.
Herregud. Du er enda mer utrolig.
Jeg er glad du sa det, for du kan si at det er dårlig planlagt.
-Det var det. -Men vi kvinner bare fortsetter.
Det stemmer. Og det var akkurat sånn.
Du tok en dag om gangen.
For tre dager senere, direkte på nyhetene,-
-erklærte partiet vi forhandlet med at jeg skulle bli statsminister.
Og bare jeg og mannen min visste at jeg var gravid.
-Selv da du ble tatt i ed? -Hun er utrolig! Du er så utrolig!
-Da du... -Jeg burde legge til noe.
Han var ikke mannen min da heller, så...
Enda mer utrolig!
Jeg trodde du sa at det ikke var mannen din.
-Morsom historie! -Så det var kleint. Det var pinlig.
Kjempemorsomt! Kunne du ikke si det til folk før du ble tatt i ed?
Nei. Og på det tidspunktet, da jeg ble tatt i ed,-
-og vi hadde en veldig offisiell kongelig seremoni i parlamentet-
-for å åpne parlamentet, og guvernøren kommer inn
-og holder en tale fra tronen, og i det øyeblikket-
-står hun overfor hele parlamentet, og så sitter jeg ved siden av henne.
Lederen av opposisjonen her, hele rettsapparatet,-
-lederne for de væpnede styrkene, veldig kongelig.
Og hele tiden tenker jeg: "Jeg kommer til å kaste opp",-
-og jeg sjekker hvor utgangene er.
Jeg tenkte: "Ville noen trodd at jeg bare hadde spist en dårlig kebab?"
Men heldigvis klarte jeg meg,-
-og jeg kom meg gjennom 20 uker uten å si det til folk.
-Det er utrolig! -Mange løstsittende bluser!
Og kona di, Seth... Det var ikke morgenkvalme,-
-men hva skjedde under bryllupet?
Hun hadde matforgiftning, og...
Vi var på prøvemiddagen vår, og så følte hun seg forferdelig.
Hun sa: "Jeg føler meg ikke bra."
Og jeg sa: "Stol på meg, det er bare bryllupsnerver."
Den greia når en mann uten erfaring-
-er veldig sikker på hva som skjer.
Etter null medisinstudier sier jeg: "Det er bare bryllupsnerver."
"Du er nervøs for å gifte deg med meg."
Hun sa: "Jeg har matforgiftning." Jeg: "Nei, det er bare nerver."
Og så sov vi i hver vår seng på forskjellige steder-
-kvelden før bryllupet.
Og på morgenen ringte jeg henne. "Hvordan går det?"
Hun sa: "Jeg er på akutten. Jeg har matforgiftning."
Men det som var så fint,-
-var at hun ville gjøre en innøvd første dans,-
-og vi er begge elendige dansere,-
-og vi hadde gått på en dansetime med en personlig instruktør,-
-som begynte med å si: "Alle kan danse så lenge man er forelsket."
Og på slutten av den første timen var det...
Og jeg husker kvelden for bryllupet,-
-for hun fikk tilført væske-
-og kjørte på, og hun sier: "Vi kan ikke ta den første dansen."
Jeg tenkte: "Takk Gud for at du spiste en dårlig østers!"
For, Alan, hvor var du? Mexico?
Jeg fikk Montezumas hevn. Har du hørt det?
-Herregud. -Hva gjorde du mot Montezuma?
Jeg vet det! Det var så ille.
Og dette høres oppdiktet ut.
Har dere hørt om Palenque, der alle inkatonumentene er?
Jeg følte: "Herregud, jeg kommer til å drite på meg."
Og så løp jeg og hentet litt vann,-
-og da jeg kom ut av buskene, var det en maraton der.
En kvinne løp forbi, tok vannflasken min og veltet den over hodet sitt.
Hun trodde jeg var en av dem.
-Nei! -Jeg var så dehydrert.
Og Hotel Capri i Acapulco nektet å gi meg mer dopapir!
-Det er ikke snilt! -"Nei, Mr. Carr!" "Vær så snill!"
Husker dere Vengaboys? Husker du Vengaboys?
Jeg trodde du sa "finger boys"!
Fingerguttene! Det ordner...
-Jeg trodde han sa det også! -Det er deg.
-Jeg husker... -"Bruk denne!"
Jeg lå ved siden av toalettet, og det kom ut i begge ender,-
Jeg tenkte: "Hvordan kan det bli verre?"
Og så kom det en festbåt. "Faen ta deg!"
Kate, vi må minne alle på-
-at vi snart får se deg i tredje del av Avatar.
-Korrekt! -Ja. Denne heter Fire and Ash.
Jeg vet det. Den ligner ikke på meg.
Hver gang jeg ser meg selv nå, tenker jeg: "Det er faktisk meg."
-Men de tvinger deg til å gjøre det? -Ja. Absolutt.
Men du kan se at det er meg på overleppen,-
-og fordi de har beholdt skjønnhetsflekken min.
Det er ikke animasjon, det er bevegelsesfanging.
Ingen holding av pusten under vann denne gangen?
Nei, det var ganske mye av det også.
Og det var litt undervannskamper i denne,-
-men jeg kan ikke si noe.
Du må...
Folk kan finne det ut 19. desember. Avatar: Fire and Ash 19. desember.
Og ikke glem Kates film Goodbye June.
Den kommer på kino neste fredag.
Jacinda Ardern gir oss en ekstraordinær dokumentar-
-om sin tid i embetet. Den har blitt filmet over syv år.
Den heter Prime Minister og kommer på kino i dag.
Før vi snakker om den, får vi en smak av traileren.
Jeg tror jeg har naturlig angst-
-som en som er 37 år gammel og som også er gravid.
På fly så jeg ut av vinduet-
-og tenkte: "Fra det fjellet til den elven, det er mitt ansvar."
Dette er normalt!
Jeg har tre år på å gjøre så mye vi kan,-
-men jeg tenkte: "Hvordan skal jeg gjøre dette med en baby?"
Jeg synes nesten synd på meg selv.
For jeg aner ikke hva som kommer. Absolutt ingen anelse.
Det var to grupper på øya,-
-de som ble evakuert og de som var nær utbruddet.
Vi har bare seks tilfeller nå.
Dette kan bare beskrives som et terrorangrep.
Kriser skaper regjeringer og knuser regjeringer.
Hvis ting gikk galt, måtte jeg fikse det.
Det ble til en fantastisk historie,-
-men du visste ikke hva som kom.
Så da dere begynte å filme dette for mange år siden,-
-hvordan trodde du filmen ville bli?
Ikke dette, det er sikkert!
Min nåværende mann er kringkaster,-
-så han var i nærheten av alle disse tingene som plutselig skjedde.
Han tenkte: "Jeg burde filme dette",-
-og jeg tror kun han kunne ha hjulpet til med å skape det det er nå.
Ellers ville jeg aldri latt noen filme meg så konsekvent i pysjen-
-eller badekåpen, eller hjemme og bak kulissene.
Og jeg håper det nå er en historie som viser hvordan det er å lede,-
-og jeg håper også en historie som sier at du kan lede annerledes-
-enn det vi ser i verden i dag.
Jeg må si at du var ganske gretten til tider.
Du ønsket Clarke...
Du får det til å høres ut som det ikke skjer ofte!
Det er mesteparten av filmen!
Ja, og det er fordi vi aldri hadde en hensikt med opptakene.
I New Zealand har vi et flott prosjekt-
-der arkivister ringer politikere og intervjuer dem,-
-og de har gjort det lenge.
Jeg tok opp intervjuene, og det var en annen grunn-
-til at han ville legge inn noen opptak, men uten en tanke bak.
Og det var positivt også, for ellers ville jeg...
Jeg tror ikke jeg ville vært så åpen ellers.
Det som ga deg global oppmerksomhet,-
-var responsen på covid. Du stengte grenser,-
-kom ned til null tilfeller,-
-og i begynnelsen var det utrolig populært.
-Dere gjorde et brakvalg. -Ja. 2020, det var nesten...
Valget da var nesten som et valg midt i en slags krig.
Sånn føltes det på noen måter.
Så det var en seier uten sidestykke. Men det føltes aldri som seier.
Jeg tenkte: "Ok, folk vil at vi skal fortsette".
-Men det ble vanskeligere. -Ja.
Vi var klar over hva New Zealand gjorde.
-Var de i USA klar over... -Absolutt.
Folk var heldige nok...
Alle ville dra dit. Det var der alle ville være,-
-og ja, vi var absolutt sjalu.
Hver gang du så at det var-
-et land uten tilfeller, virket det som en godt utført jobb.
Immigrasjonssiden til New Zealand,-
-etter et par spesifikke valg i USA, har krasjet!
Det vil jeg tro. Folk undersøkte det.
Alle: "Kan jeg være statist? Ser dere fortsatt etter hobbiter?"
Det begynte bra, og folk var fornøyde med det du gjorde,-
-og ettersom tiden gikk, begynte det å dukke opp sprekker.
Vi har et klipp til.
Jeg forstår ikke hvordan noen kan anta at jeg er så nonsjalant-
-over å ha en hel by og over en million mennesker under lockdown.
Jeg tenker på det hele tiden.
Jeg tar sovetabletter.
Mitt spørsmål til statsministeren er om hun aksepterer anslag-
-om at New Zealands økonomi vil krympe med ti prosent i år,-
-mens Australias vil falle med mindre enn fem?
-Speaker, som sagt har jeg hørt... -Hun styrer ikke økonomien.
-Hun gjør ikke det. -Ro i salen...
Simon Bridges ropte: "Hun styrer ikke økonomien."
Jeg ville slå ham i ansiktet.
Svaret er nok åpenbart, men hvorfor var kommentaren så irriterende?
For på den tiden fokuserte vi på begge deler,-
-og vårt syn var at en respons på covid-
-som skulle holde folk i live-
-også var den beste responsen for økonomien.
Jeg er ikke en voldelig person!
Og vi kom oss gjennom det, og så mange av tingene-
-som de forutså kunne skje, klarte vi å forhindre.
Det var vanskelig, men jeg er stolt.
Kritiske røster begynte å bli høyere,-
-og det er fortsatt en veldig høylytt gruppe i New Zealand-
-som føler veldig sterkt for deg.
Hva gikk galt? Hva var vippepunktet?
Vel, jeg tror én ting...
Og igjen, selvfølgelig, vi tar alle ansvar-
-for vår egen tid i politikken og i embetet,-
-så jeg sier dette ikke for å bagatellisere det,-
-men jeg tror vi har sett politikk skifte gir globalt,-
-og jeg tror vi har sett politikk bære mye mer klage fra individer,-
-og det har på noen måter blitt mer aggressivt,-
-så det er ikke bare én leder som har opplevd den endringen.
Det har endret seg, og likevel, blant alt det,-
-tror jeg vi er i et øyeblikk,-
-og jeg tror at som svar på det øyeblikket,-
-ber jeg folk om å ikke gi opp en forventning-
-om at politikk kan være bedre.
Forvent anstendighet i politikken, forvent empati og godhet,-
-og jeg tror vi kommer tilbake til det.
Jeg håper den bitterheten aldri kommer til USA!
Er du redd for at denne dokumentaren-
-får folk til å tenke: "Jeg går aldri inn i politikken"?
Jeg får ofte spørsmålet: "Vil du anbefale det til en ung person?"
Absolutt. Og dokumentaren-
-fanger de store øyeblikkene, men det var så mye glede også.
Hvilken annen jobb, hvis du er en streber som jeg kan være,-
-der du ser et problem og kan-
-gjøre noe med det, i hvilken annen jobb kan du det?
Så jeg vil absolutt anbefale politikk til gode mennesker,-
-og vi trenger flere gode mennesker der.
Skal du tilbake i politikken?
Nei! Jeg mener...
"Det er en flott jobb. Nei!"
-"Gjør som jeg sier"! -Jeg gjorde det i 15 år!
-Ok, greit nok. -Du begynte veldig ung.
Hvor ung var du da du begynte?
Da jeg kom inn i parlamentet, var jeg 28.
-Utrolig. -Ja, jeg føler at jeg gjorde mitt.
-Greit. -Og nå er det neste generasjon.
Det er en fascinerende dokumentar. Det er det virkelig.
Jacindas dokumentar går på kino nå.
-Vi går til Mr. Seth Meyers. -Takk.
Den prisvinnende verten for Late Night med Seth Meyers.
Du kan se det her i Storbritannia i helgene på CNBC.
-Så du ser ikke på det? -Vel, jeg...
-"C-N-B-C! Dette kan ikke stemme." -Det er som en synstest!
C-N...
Det høres ut som en barnekanal!
Takk for støtten, Graham!
-Det er også tilgjengelig på YouTube. -Ja.
-Drar du til USA, kan du være med. -Fungerte for deg!
Ja, ingen tvil om det. Det er et talkshow med kjendiser.
-Det er det. -Som dette.
Men én gang i året bryter du med bookingpolicyen din.
Ja, én gang i året, på thanksgiving...
Det er vanskelig å booke til thanksgiving,-
-så jeg begynte med at foreldrene og broren min-
-er med hvert år, og det er veldig fint.
Men i år gikk vi litt lenger-
-og hadde barna mine på showet, som er små.
De er ni, syv og fire.
Og jeg sa ikke at de skulle være med i programmet.
Jeg sa ikke fra, for jeg trodde de ville bli stresset.
De var i bygningen for å ta julekortbildet,-
-og jeg sa: "La oss ha tre mikrofoner klare."
Vi filmet en uke på forhånd,-
-men vår første gjest den kvelden var Cynthia Erivo,-
-og barna var ferdige, og jeg sa: "Pappa skal stille noen spørsmål."
Og det var seks minutter.
Det mest anstrengte intervjuet jeg har gjort!
Vi har et lite klipp. Her er Seth og Meyer-barna.
Hvordan kom dere... Kom dere hit med bil eller T-bane?
-Bil. -T-bane!
-Tok du T-banen? -Vi kom på et annet tidspunkt!
Dere kom på et annet tidspunkt. Addy, likte du T-banen?
Ja, T-banen luktet diaré!
-Så søtt! -Ja.
Der ser dere, barn gir glede. Barn gir glede.
Min eldste var den som var mest, tror jeg,-
-engstelig for å gjøre det.
Og da vi gikk, tok han armen min.
Og han sa: "Det var flott. Vi burde gjøre det igjen snart."
De ble bare bitt av basillen.
Han som tror han vil arve...
Ja, han sa til meg en gang: "Jeg har et spørsmål."
Jeg sa: "Hva da?" Han sa: "Når du dør, får jeg showet ditt?"
"Basert på diarésvaret er det søsteren din som får showet."
Før talkshowet var du veldig berømt i USA-
-på grunn av Saturday Night Live.
Der gjør du "Weekend Update" med Amy Poehler.
Kate var med da jeg var med.
Jeg må bare si at det var skremmende. Får jeg fortelle?
-Ja! -Selv om dette ikke var planlagt.
Da jeg var med, var det uken etter at Ashlee Simpson mimet.
Ikke sant? Så er jeg der med Eminem.
Jeg promoterte filmen Finding Neverland på den tiden,-
-og Johnny Depp og jeg gikk glipp av onsdagsprøven-
-fordi vi måtte til Chicago.
Jeg tenkte: "Hva blir åpningsmonologen?"
Jeg kommer tilbake fra Chicago onsdag kveld.
De sa: "Vi prøver å finne ut av det."
Jeg bare: "Vær så snill, si det, det er om et par dager,-
-hva må jeg gjøre?" Dagen etter spurte de om jeg kunne synge.
Og jeg sa: "Litt, du vet, på en måte."
"Danser du?" Jeg bare: "Altså, ja..."
"Stepper du?" Jeg bare: "Ja." "Perfekt."
"Hva blir monologen?" "Du hører fra oss."
Jeg: "Herregud, hva skjer med meg nå?"
Dette er helt forferdelig. De ga meg 24 timer til å lære...
Jeg stepper og synger live-
-uken etter Ashlee Simpson-greia.
Og jeg må si noe jeg aldri har fortalt før.
Eminem ba meg barbere rumpa hans.
Det er alltid et bæsjetema på meg når jeg kommer på showet.
Med en håndholdt barberhøvel?
Han: "Kan du barbere rumpa mi?"
Og jeg sa: "Beklager, jeg driver ikke med personlig stell."
Jeg tar ikke en Bic barberer deg i sprekken.
Jeg har aldri fortalt den historien offentlig før.
-Vær så god. -Burde ha sagt ja.
-Døren er åpen. -Burde ha sagt ja.
-Nei. -Da hun sa nei, sa jeg ja.
-Nei, det gjorde du ikke. -Nei!
Jeg gjorde hva som helst.
Er det typisk? At verter får ting sent?
Ja. Det sier noe om showet-
-at folk velger å være med på den skremmende uken det er.
Men om vi ikke hadde litt frykt...
Selv ikke du ville gjort noe av dette,-
-for jeg tror frykten motiverer deg. Hvorfor ser du sånn på meg?
-Jeg vet ikke hva du snakker om. -Han ser livredd ut.
-Men det kan være... -Jeg mistet frykten i 1997.
Vi pleide å si at når en vert ikke var nervøs,-
-ble showet en katastrofe.
-Hallo! -Bevis A.
Jeg var gift med Sam Mendes, Joes far.
Og jeg sa til ham: "Ikke kom.
Du trenger ikke å komme."
Han sa: "Ok, greit." Han kom, for pokker.
Jeg gikk gjennom dørene på baksiden og gjorde sånn...
Og alt jeg ser, er Sam som sitter der og...
Han visste at jeg skulle steppe og synge.
Herregud, det var forferdelig.
Og din forbindelse til SNL fortsetter fordi du har en podkast?
Ja. Med Andy Samberg, Kates motspiller.
Andy, ja. Han er fantastisk.
-Han var i Lee med deg. -Ja, det var han.
-Andy Samberg, er han vennen din? -Blant mine eldste, kjæreste venner.
Og hva... Jeg vil ikke gjøre deg trist, men hunden din døde.
-Ja, 14 år gammel, Frisbee. -Andy Samberg hatet den hunden.
Ja. Så han hatet hunden min.
Og han møtte henne da hun var valp.
Og han sa at hun var en stygg rottehund.
Og hver gang han kom på showet mitt,-
-sa han: "Hvordan går det med Frisbee, den dritten?"
-Nei! -Han sa alltid det. Han er slem.
Men han doblet innsatsen.
Å ha barna på scenen, skjønner jeg. Men...
Jeg skal være ærlig, hunden var ikke like elektrisk som barna.
-Men Andy lente seg mot... -Hun ser ikke engang på deg!
Nei, Frisbee var ingen god gjest.
Men han doblet humoren ved å hate hunden min.
Og så sa jeg at denne hunden er 13 år gammel,-
-tror du at du kan tåle stormen av å hate en hund som nylig døde?
Og han sa: "Jeg skal ri den ut."
Og så vil jeg si at da Frisbee døde,-
-ringte jeg Andy og sa at dagen var kommet.
Han sa: "Hvordan har barna det?" "Bra."
Han sa: "Ok, jeg vil fortsatt offentlig si at hun var en rotte."
Jeg har det rammet inn. New York Times skrev en artikkel-
-der det sto: "Seth Meyers' hund og Andy Sambergs erkefiende dør".
"Tenk at det mest berømte med hunden min-
-er at du hatet henne."
-Alan, du har en ny hund. -Ja, en omplasseringshund.
Og hun er fullstendig døv. Og hun skulle være en vakthund.
Og hun ble dumpet.
Så de ga meg en lenke som det sto "jeg er døv" på.
Jeg går rundt i parken, og folk sier: "Hvilken rase er hun?"
"Nei, hunden er døv." Og jeg begynner å mime. "Hunden..."
Hun har et halsbånd med bjeller.
Det er som å gå tur med en UFO. Hun gløder i Hyde Park.
Jeg vet ikke hvordan jeg ville reagert på at en hund er døv-
-som en person som går forbi deg.
-Det er døvespråk for ost for hunder. -Ok.
-Hva? -Det var det kvinnen sa. Ost.
Kvinnen sa at den er døv. "Den døve hunden. Ost."
-Det er døvespråk for hunder. -Ja.
Er "ost" alt du kan si til hunden din?
Er det for å sende henne til butikken?
Og hvis hunden vil ha ost, må de gjøre tegn til deg.
Nei. Det er en ny hund, ikke stress meg.
Det er det ene ordet...
"Jeg gir deg ost. Finn ut av resten selv."
"Vær så god."
-Seth, det er flott å ha deg her. -Jeg er så glad for å være her.
Husk at du kan se Late Night with Seth Meyers i helgene på CNBC.
-Jøss! -Jeg er på saken.
Ikke sant? Ja.
I mellomtiden er Alan Carr tilbake på veien for sin nye turné.
Den heter "Have I Said Too Much?"
Men vi burde si at billettene er i salg i dag.
-Ja. -Men det tar en stund før de kan dra.
Ja, 2027. Jeg skriver sakte.
Vet du hva jeg skulle kalle showet? "Nasjonalforræder".
Men jeg må slutte å melke det. Jeg må gi slipp på det.
Hvis jeg dør, sier folk: "Der er fyren med den kappen."
Det er det de vil si.
Bedre enn å være Andy Sambergs erkefiende.
Forrige turné var global.
-Var du i New Zealand? -Ja, New Zealand, Australia.
Hvilket hotell i New Zealand kan man hoppe i strikk fra?
-Det er i Auckland. -Var det Sky Tower?
Ja. De kan hoppe i strikk fra toppen av hotellet.
Jeg pakker ut. Jeg ser folk skrike.
Og så ser jeg dem komme tilbake. "Hvor jævlig er dette hotellet?"
"Jeg ville ha en dobbeltseng." Så ja, jeg bor alltid der.
Det må være Sky... ja.
Jeg drar alltid overalt, og jeg elsker det.
Det er ikke noe tema. Litt om at jeg er singel, litt Forræder-greier.
Når notatboken min er full av vitser, drar jeg på turné.
Jeg gjør det hvert tredje år. Jeg elsker friheten i det hele.
Og folk vil åpenbart at du skal snakke om Forræder.
Og var du...
Ikke vondt ment, men ble du like sjokkert som alle andre da du vant?
Da jeg lo dem opp i ansiktet: "Jeg er lojal!"
Jeg trodde virkelig at alle ved bordet ville si: "Alan."
Men det gjorde de ikke. Er de dumme? Er de så dumme?
Så begynte jeg å gråte fordi det var ansiktet til Nick Mohammed.
Han sa: "Vi fikser dette." Jeg sa: "Nei, jeg fikser dette."
Har noen av dere sett Forræder?
-Jeg har ikke sett denne sesongen. -Jeg så sammendraget.
-Og jeg så Celia Imrie prompe. -Herregud.
Jeg var lenket til henne. Jeg kunne ikke røre meg.
Og vi må snakke om Paloma, for hun syntes ikke det var morsomt.
-Nei. -Har hun kommet over det?
Ja, og jeg traff henne i går. Vi lagde noen teite sketsjer og sånt.
Men som jeg sa til henne, det er et spill.
Det heter Forræder. Det er som å gå på, hva heter det,-
-Naked Attraction og si: "Hva, må jeg ta av meg trusene?"
Vi har et bilde av deg og Paloma i går kveld.
-Herregud. -Jeg tror jeg vet hvem du er.
-Så morsomt! -Jeg fikk ikke foundationen av.
Se på dette. Vi er venner.
Seth smiler bare. Det er Claudia Winkleman.
Flott. Jeg hadde en følelse.
Jeg har et spørsmål.
Hvordan informerer de deg om at det blir deg før showet?
-Hvordan skjer det? -Du sitter der.
Ok, jeg skal vise deg. Du har bind for øynene.
-Dette er Claudia. -Med bind for øynene.
Hun er så lett på foten. Som en vognhest.
-Ja. -Ja.
Fikk du ikke nesten hjerteinfarkt?
Du har ikke sett det, jeg bare...
Jeg tygget nesten gjennom leppen i panikk.
Du vet når du drikker en veldig billig hvitvin?
Vet du virkelig ikke før det øyeblikket?
Nei! Du vet ikke hvem det er, og så går du inn i tårnet og...
Og det var Jonathan Ross der, og Cat.
Og så så jeg det på TV. Jeg innså ikke hvor høylytt jeg var.
Jeg hadde begått mitt første drap og sa til Jonathan: "Jeg har gjort det!"
Jeg innså ikke hvor høylytt jeg var.
-Innestemme. -"Vi trenger en ny leiemorder."
På tide med musikk. Denne Mercury Prize-nominerte artisten-
-drepte seg også helt til finalen av Forræder.
Her kommer "There's Just Something About Her"-
-med Cat Burns!
Cat Burns, alle sammen, og bandet hennes!
Nydelig jobbet. Kom hit, Cat!
Tusen takk. Helt nydelig. Tusen takk. Kom opp.
Du kjenner Alan. Det er Seth, Jacinda og Kate. Dette er Cat.
Hallo. Hyggelig å møte deg!
Gjorde det veldig forsiktig. Gratulerer.
Det hørtes så bra ut live. Tusen takk.
Det var "There's Just Something About Her"-
-og fra et nytt album, How To Be Human.
-Som er ute nå, ikke sant? -Ja.
Det handler om hjertesorg,-
men du ville ikke at det skulle være et trist album?
Nei, albumet handler om sorg og hjertesorg.
Jeg mistet bestefar i fjor,-
-og jeg ville vise det første året av hvordan sorg kan se ut,-
-og jeg husker at jeg så en video av Andrew Garfield-
-som sa at sorg bare er kjærlighet uten et hjem.
Og jeg syntes det var vakkert,-
-og tenkte: "Jeg må lage et prosjekt basert på det", det var sånn det ble.
Det er trist, men også håpefullt.
Jeg så ham si det. Det var på Stephen Colbert, ikke sant?
Det amerikanske talkshowet. Så her er dere sammen, Cat og Alan.
Men jeg liker ikke å snakke om Forræder igjen!
Jeg føler at jeg torturerer dere tre.
Alan sa: "Ikke ta det opp igjen."
Kanskje bare én gang til.
Det er en kappe bak sofaen!
Så da dere begge stemte på at Jonathan skulle forvises,-
-hadde dere planlagt det?
Jeg gikk for stor hund-teorien, så jeg tenkte at hvis jeg ikke...
Den jævla stor hund-teorien, Jesus!
Da Stephen var borte, sa jeg til Jonathan: "Jeg må ta deg."
Og han sa: "Jeg vet det." Jeg må si noe,-
-men det var nok et sjokk at du gjorde det.
Jeg visste ikke hva jeg gjorde.
Jeg var bare glad for at jeg stavet navnet riktig. Jeg mener, virkelig.
Du er en dårlig reklame for strategi.
Og de satt der og sa: "Disse forræderne er så smarte!"
Du vet, måten vi... Og vi ante ikke hva som foregikk...
Men, ja.
-Cat, skal du på turné? -Ja, i april.
Så snart? I motsetning til vennen din!
Du kan kjøpe billetter og huske dem!
Neste vår. Og billettene er vel borte, eller snart?
-Nesten, så skaff billettene nå! -Ja!
Cat, lykke til. Tusen takk for at du kom.
Takk for en flott opptreden. Cat Burns, folkens!
Det var alt for i kveld. Ingen tid til Den røde stol.
Så takk til resten av gjestene mine. Alan Carr,-
-Seth Meyers,-
-Jacinda Ardern og Kate Winslet!
Se på neste uke med musikkgjesten Jade,-
-moteguruen Edward Enninful, komediegeniet Rowan Atkinson,-
-Oscar-vinneren Emma Thompson og superstjernen Timothée Chalamet!
Vi ses da. God natt, alle sammen! Ha det.
Tekst: Anja Keilen Iyuno