GYAKRAN ISMÉTELT KÉRDÉSEK AZ IDŐUTAZÁSRÓL
Időutazás.
Spagettit csinál az agyadból, ha hagyod.
Jobb nem is gondolni rá.
Jobb, ha inkább rátérünk a munkára.
Azaz, hogy elpusztítsuk az ellenséget, mielőtt megszületne,
és esélye legyen, hogy fenyegessen minket.
Kevés ellenállásra számítunk,
mivel ellenségeink őseinek még nem fejlődtek ki a hüvelykujjai.
Meg még a gerincük se.
De ez nem változtat a tényen, hogy talán egy napon majd
egy olyan fajjá fejlődnek, mely fenyegetést jelenthet számunkra.
Ez okból esőként zúdítjuk majd rájuk a kegyetlen tüzes halált,
ami bolygójuk felszínét radioaktív sivataggá változtatja.
Mert mi vagyunk a Bolygóközi Béke Hadtest, és ez a mi küldetésünk!
És most, pelenkás faszfejek, készen álltok?Csőre tölts, és nyomás!
Mi? Ne-ne-ne-ne! Cssst!
Nézzétek, ez nem is igazi puska!
Nézzétek a fényeket!
- Felszállás. - Kuss!
Technikai problémák miatt a Star Ride ideiglenesen zárva.
Egyet fizet, kettőt kap a Dinoburgernél.
Ennek nincs semmi értelme. Miért csináljuk ezt?
Toby, ne csináld már!
Helló, kedves! Egyet fizet, kettőt kap a Dinoburgernél.
Arra biztatunk embereket, hogy dinoszauruszokat egyenek. Minket, érted?
- Miért csinálnánk ilyet? - Mi nem vagyunk igazi dinoszauruszok.
- Ősembernek kellett volna öltöznünk. - Tobe, miért csinálod mindig ezt?
Ugyanez volt a Szellemvasúton.
Na, az se volt logikus. A farkasemberek és a vámpírok természetes ellenségek.
Miért állnának össze, hogy megtámadjanak egy vonatot?
Ne gondolkodj!
- Aha... - És ne pofázz!
Aha, igazad van.
Nem gondolkozhatunk sokat, mert egy dinoszaurusznak mogyorónyi agya van.
Ami a beszédet illeti, az csak...
Tobe, Tobe, Toby!
Hagyd abba! Csak óvatosan. Még a végén elveszel a szerepedben.
Hallottam egy fickóról, odaát, a Star Ride-on.
Azt hitte magáról, hogy tényleg egy Űrvadász.
Sokkolt egy csomó gyereket. Kirúgták.
Áá, helló, Ray. Nem tudtam, hogy itt vagy.
Pete. Tobe.
- Úgyis szar egy meló volt. - Ja.
- Lúzer. - Mondja ezt a dinónak öltözött pasi.
Szóval, mit fogsz csinálni?
Nem tudom. Arra gondoltam, hogy hazaköltözöm.
- Elvállalo a munkát a nagybácsimnál. - Miért csinálnál ilyet?
- Szerezhetünk neked egy másik melót. - Hol?
Büfögős Barry Buborékos Utazásán? Oda könnyű bejutni.
- Senki nem bírja a szembe kerülő klór miatt. - Csábító.
Az élet többet kellene nyújtson, minthogy buboréknak öltözzek.
Talán itt az idő megkomolyodni.
Szóval...
Egy ideális világban mi lenne a tökéletes melód?
- Nem tudom. Képregénybolt? - Jaj, ne már. Gondolkozz nagyban!
Űrhajós?
Aha, cool!
De mi lenne az abszolút álommelód? Úgy értem, ha... nincsenek határok.
Nincsenek határok?
Hát, ez nyilvánvaló.
Time Lord lennék.
Haha, gyere apucihoz! Mennyi volt ez?
- Négy perc - harminckettő. - A túrót! Rávezetted.
- Mi van? - Fogadtunk.
Ő azt mondta, szóba hozod az időutazást öt percen belül.
Ti fogadásokat köttök rám?
Aznap, amikor kirúgnak, ti fogadásokat köttök rám?
Csak ő. Én nem akartam.
Beszélek más dolgokról is.
És miről? "Sky-fi"- ről?
Hányszor mondjam még el? Nem "sci-fi", Pete, hanem "science fiction",
vagy "SF", ami a "spekulatív fikció" rövidítése is.
Jézusom. És csodálkozol, miért nem tudsz lefektetni egy nőt se.
De igen!
Le tudok.
Vannak lányok, akiket érdekel a science fiction.
Látod, ez a te problémád, Ray. Az ideális nőd te magad vagy.
Csak cicikkel.
Vagy inkább ő a te ideális csajod.
Kikérem magamnak!
Ez mekkora egy szar film volt. Írni kéne egy reklamáló levelet.
"Kedves Hollywood, szarok vagytok."
Milyen nehéz lehet egy olyan filmet csinálni, ami nem szar?
Milliónyi jó ötletem van.
- Például mi? - Micsoda?
Gyerünk, az egyik jó ötleted szeretném hallani a millióból.
Oké.
Rendben.
Le lesztek nyűgözve.
Jódlizó nindzsa.
Most csak véletlenszerűen raksz egymás mellé szavakat, Tobe?
Nem. Nappal jódlizik, éjszaka meg nindzsa, értitek?
Na persze, mert fordítva igazán stupid lenne.
Nem, mert a nindzsák nagyon csendesek, fogjátok?
A jódlizók meg nagyon hangosak. Konfliktus van a karakterben.
Két világ között őrlődik.
Ezt tényleg átgondolta.
Oké, emlékszel, amikor elő szoktál állni egy igazán szar ötlettel,
direkt, hogy kipróbáld, bevesszük-e?
Igen?
Ez most egy olyan?
Aha. Lebuktam.
- Majdnem benyelted azért. - Ő is.
- Aha. - Jódlizó nindzsa.
Jódlizó nindzsa.
- Hogy halad az igazi forgatókönyved? - A legtöbb munka idebent folyik.
Azonkívül, minden írónak szüksége van rá, hogy elmerüljön a való világban.
Az új, friss élmények gazdagítják majd a munkáját.
Tényleg? Azt hittem, egy írónak otthon kéne maradnia, és írnia.
Hát igen. Ez a kreativitás örök talánya.
Beszéljük meg. A kocsmában.
- Add ide! - Hé!
Te rohadék tolvaj!
- Ezt én mondtam! - Minden nagy író lop.
- Ó! Ezt Ray mondta? - Mit?
Add ide! Add vissza a könyvem!
Gyerünk!
Majd meglátjátok. Egy nap még híres leszek, ti meg sajnálni fogjátok.
"Kedves Hollywood, kérlek ne csináljatok még több szar filmet."
"Íme néhány segítő ötlet."
"Egy: a sztori a király. Mindig is az volt, mindig is az lesz."
- Ez már lassan belelóg a pia-időnkbe. - Oké.
Ühüm, remakek, Jude Law...
"Han lőtt először."
"Több Firefly és/vagy Serenity. The end."
Na, Hollywood el van intézve.
Áttérjünk a Közel-Keletre?
- Mindjárt kifogy a tollam. - Á, mindig így járunk.
- Kockák vagytok! - Hé!
Nem egyeztünk meg abban, hogy nem használjuk ezt a szót?
Én nem egyeztem bele semmibe.
Ezzel a szóval nyomnak el minket.
- Inkább azt kéne használnod, hogy... "képzelőművész".
Ez a legkockább dolog, amit valaha hallottam!
Csak fenyegetve érzed magad.
Mert nem érted a mi világunkat.
Megérteni, mit? Láttam egy Star Trek filmet.
- Utáltam, azóta se érdekel. - Tényleg? Melyiket?
Az elsőt. A nagy aranyszínű robottal, meg a kicsi kövér haverjával.
- A Star Warsra gondolsz, nem? - Nem tudom, nem ugyanaz?
Nem. Nem ugyanaz.
- Tudja ő. - Honnan tudnám? Nem vagyok kocka.
Még egy képzelőművész se.
- Még jobb. - Örülök, ha boldog vagy.
Ez kinek a köre?
- Az előző az enyém volt. - Én hoztam a kekszet a garázsból.
Én fizettem a múltkor a belépőt a nightklubba.
Én fizettem a ruhatárat.
- Én hoztam teászacskót, mikor kifogyott - Én adtam kölcsön a kabátomat.
A kasszánál kisebb a zaj.
Tudnál hozni egy kis chipset?
Kösz.
- Jézusom, te aztán jól elmaradtál! - Igen.
- Enyém a következő kör. - Szép volt, fiúk. Le vagyok nyűgözve.
Mi?
Nem kis teljesítmény volt. Hogy is mondjam... meg vagyok hatva.
Miről beszélsz?
Cassieről. A szomszédban. Beetetett a kis történetével.
- Cassie? - A lány a kasszánál.
Gyerünk, srácok. Csinos, vicces, gyanús amerikai akcentus.
- Ti ültettetek fel. - Mikor? Most?
Aha. Mindegy. Csak meg szeretném köszönni.
Azt hiszem, valóban van nála esélyem.
Akkor értem, miért gondolod, hogy csak beugratás.
- Akarjátok hallani mi történt vagy nem? - Persze, hogy akarjuk.
Meséld el! De a csaj legyen tornászlány.
Ne figyelj rá! Engem érdekel.
Oké.
Helló, Ray.
Szia!
Bocsánat. Ismerjük mi egymást?
Cassie vagyok.
Te nem ismersz engem, de én nagyon is jól ismerlek téged.
De legalábbis, úgy érzem.
Sokat olvastam rólad.
- Rólam? - Igen.
A te nézőpontodból persze ezeket a könyveket még nem írták meg, de...
Még nem írták meg? Mármint, a jövőben?
Pontosan!
Á, értem már.
- Te egy időutazó vagy. - Talált! Igen.
Nem mondtam, hogy hittem neki.
- Kitaláltál magadnak egy barátnőt! - Dehogyis.
"Időutazó jócsaj látogatja meg az időutazás-rajongót."
Nem is rossz ötlet.
- Mennyit jöttél vissza az időben? - 150 évet.
És hol van az időgéped?
Bennem van.
Ó! Ez elég kényelmes, nem?
Olyan, mint egy pirula?
Nem, bele van égetve a csontjaimba, amit lecseréltek egy polimer ötvözettel.
Nagyon rugalmas, de mégis színvonalas példány.
Te egy űrhercegnő vagy?
Helló. Nanu-nanu.
- Haza telefonál. - Nem!
Nem, én időtöréseket javítok meg.
- Izgalmasan hangzik. - Nem.
Dehogyis. Egyáltalán nem.
Elég unalmas.
- Ez az egyetlen jó része a munkának. - Mármint mi?
Híres emberekkel találkozom a történelemből.
Velem?
Olvastam, hogy itt leszel ezen a napon.
Nem hagyhattam ki, hogy találkozzak a Nagy Rayjel.
Ő mondta, nem én.
- "A Nagy Ray"! - Fogd be.
És milyen más híres emberekkel találkoztál már?
Találkoztál Einsteinnel vagy Elvisszel?
Tudod mit kéne csinálj? Vissza kellene menned, és megölni Hitlert.
- Klasszikus. - És úgyszintén időbűntény.
- Nincs humorod. - Ezt mi szerkesztésnek hívjuk.
Ha valaki megpróbál kitörölni embereket a történelemből.
- Például Hitlert. - Igen, például Hitlert.
De legtöbbször ilyesmi személyes ízlés miatt történik.
Ha mondjuk például, Paris Hiltont?
Kit?
Ez óriási.
Nos, megpróbálják kitörölni őket a történelemből
csak mert nem kedvelik őket, vagy a dalaikat, a filmjeiket, akármit.
Ezek teljesen őrültek, Ray.
Sőt, van egy csapatnyi Szerkesztő,
akik művészeket ölnek meg rögtön a fő művük után.
Nem értem.
Hogy elkerüljék a minőségcsökkenést.
Olyan, mint megölni mondjuk...
Kevin Costnert rögtön a Farkasokkal Táncoló után.
- Kinyírhatnák Morrisseyt. - A The Smiths után?
Nem. Csak úgy általában.
- George Lucast a Jedi után? - A Birodalom után, biztosan.
Hiányozna az ewok csata.
Kit érdekel?
Engem érdekel.
Nézzük, mennyire alapos kutatómunkát végeztél.
Mi a nagyapa-paradoxon?
Hát...
őszintén szólva, Ray, nem igazán fejeztem be a kézikönyvet.
Akkora volt, mint egy tégla. Én inkább egy gyorstalpalós lány vagyok.
Igen, persze. Kinek van arra ideje, nem igaz?
- Végülis csak a történelmet piszkáljuk. - Azért nem vagyok teljesen hülye.
Biztonságosan beszélhetek veled, mert mindenki tudja: időutazás a rögeszméd.
Na és?
Na és senki sem fogja elhinni neked, ha elmeséled.
Nagyon okos, Ray.
- Dupla blöff. Ez tetszik. - Még mindig nem hiszek neked.
És a káoszelmélet? Ismered a káoszelméletet, ugye?
Igen, persze.
A káoszelmélet azt jelenti, hogy minden cselekedetnek következménye van..
és adott egy... kvantum ugrás...
Oké, egy jótanács.
Ha ilyen dolgokról beszélsz, egy kicsit több önbizalommal tedd.
Oké, értem.
Észben fogom tartani, köszönöm.
A káoszelmélet arról szól, hogy kis dolgoknak lehetnek nagy következményei.
Mivel te megállítottál itt,
minden későbbi cselekedetem is késleltetést szenved.
Ez egy dominó-hatással teljesen megváltoztathatja a jövőt.
Várjunk csak. Ez azt jelenti, hogy egy kicsit később iszod meg a sörödet,
ami azt jelenti, kicsit később mész ki a mosdóba.
Te jó isten, Ray, igazad van. Ez szörnyű, végünk van!
Tudod milyen nehéz egy olyan lányt találni, akit érdekel a science fiction,
és nincsenek piercingjei?
Honnan tudod, hogy nincsenek?
Figyelj, gyere át. Csatlakozz hozzánk.
Elmondom a srácoknak, milyen remek munkát végeztél.
Kifizettek már? Adatok neked borravalót.
Mármint nem ilyen sztriptíztáncos-félét, mert nem vagy sztriptíztáncos, nyilván.
Mondjuk biztos remek lennél. Biztos remekül néznél ki egy...
Szépen mondtad.
Nem. Köszönöm. Igazából mennem kell.
Jaj,ne! Mi ez a nagy sietség?
Egy időtörést kell megtalálnom, emlékszel?
Persze.
Nos, hát... Akkor viszlát később.
Valamikor a jövőben, talán.
Igen, talán.
Bocs, segítenél?
Kösz.
Viszlát, Ray.
Viszlát.
Nem rossz. Egyáltalán nem rossz.
Bár mondju az időutazó csontváz-dolog nekem kicsit sok.
Kicsit túl terminátoros.
Nekem tetszik a szexis időutazó.
- És mi a vége? - Nem tudom, mert nem én találtam ki.
- A lány valódi volt. - Tudom, mi ez.
Tudjátok, meg lehet bízni egy prostit, hogy eljátsszon nektek dolgokat?
Nem, nem tudjuk.
Valaki, aki jól ismeri Rayt, megajándékozta egy időutazó örömlánnyal!
De ő rendes lány volt!
És te le se feküdtél vele. Pedig nyilván benne volt az árban.
- Nem prosti volt. - Le kellett volna feküdnöd vele.
- Tudod miért? - Miért?
Mert átkefélted volna magad a jövő hétre.
Na? Na? Gyerünk. Gyerünk.
Köszönöm. Köszönöm.
A nevem Pete, és itt leszek egész héten.
Gurítsátok le ezeket, és még elcsípjük az utolsó rendeléseket a King's Headben.
Elmegyek csövelni.
- Ó! A jövő - dolog miatt? Á.
Te jó isten!
Ez én vagyok.
- Megyünk akkor? - Ó, a francba!
Tartom az időutazó jócsajt, és emelek egy hullákkal teli kocsmával.
Az ott pisi a nadrágodon?
Nem. Nem az összes.
Basszus.
Lehet, hogy ez a törés, amit a csajod keres?
- Szóval most már hiszel nekem? - Megjegyzem, én még mindig nem.
Azután, amit most láttam, én elhiszek bármit.
Srácok, a saját halott arcomat láttam.
Hu-hu-hú!
Menj be te is. Majd meglátod!
Nem tudom. Mármint... Először a csaj a jövőből, most meg ez.
Mint egy időutazásos gyilkossági rejtély.
- Srácok... - Nem én voltam!
- Ugratsz minket? - Nem.
Nézzétek, valami nagyon rossz fog történni.
Épp most láttam előre a saját halálomat.
Akkor miért nem mész el? Ha annyira be vagy tojva, miért nem menekülsz el?
- Mész haza? - Persze.
Mert nem ma este lesz. A másik énem, a halott, neki szakálla volt.
Ó, értem. Kicsi szakállkája.
Egy tizesbe, hogy történni fog valami, ha bemész.
Újabb fogadás? Milyen trükköt húzol elő az ujjadból, Petey?
Ez remek.
Gyerünk! Menjünk mind.
Az kizárt. Én maradok itt.
Oké, készítsd a pénzemet.
- Gyerünk! - Bemegyünk? Óriási!
- Az a kettő kipurcant már? - Tessék? Hogy érti ezt?
Azt a kettőt elszívták már?
Ó. Nem, még nem.
Basszus!
Dugulj el!
- Helló, Petey. Meggondoltad magad? - Nem. Csak innen fogom nézni.
Fúj! A szag már biztosan olyan, mintha valaki meghalt volna.
Baszdmeg! Basszus! Mi a szart csinálsz?
Bármit is terveltél ki, neked is jut belőle.
Nem terveltem ki semmit. Kiengedsz?
Nem.
A francba. Megint benne vagyok. A francba.
- Ray, ellenőrizd a fülkéket. - Micsoda?
Valószínűleg elrejtett ott valakit egy Sikoly-maszkban.
Vagy valami még zseniálisabbat.
Fúú! Itt tényleg büdös van.
- Akár ki is fizethetnél most rögtön. - Ilyen barlangi, állatkert-szerű...
- Csak Pete szarkavarását érzed. - Figyeljetek ide!
Ez nem beugratás.
Tényleg akarjátok látni a jövőt?
Nagyon szeretném.
Oké. Pontosan azt kell csinálnunk, amit én csináltam.
Hogy érted ezt?
Nem hiszem el, hogy ezt csinálom.
Úgy érzem, mintha kongáznék egy igazán szar buli közepén.
- Ez most tényleg szükséges? - Nem tudom. Lehet.
- Nem bámulj. Úgy nem tudok. - Nem bámultam.
Rendben, kapaszkodni.
Miért? Kell, hogy legyen egy könnyebb módja a pénzszerzésnek.
Ez egy tudományos kísérlet.
Na most, kapaszkodjatok egy picit.
Van egy ötletem. A karaokéval és vizelettel működő időgép helyett
nem lehetne egy dátumokkal teli, számlálós?
Vagy valami hasonló őrültség.
Tejóisten!
Pete, te ezeket mindig megcsinálod, ha pisilni mész?
- Fogadjunk, hogy valami történt. - Oké!
De valami meghatározottnak kell lennie. Mondjuk egy hullákkal teli kocsma.
Nem csak valami elcseszett fura fíling.
Oké.
- Mit hallok? - Psszt. Várj!
Jaj, ne már! Mik ezek, beszélő hullák?
Te jó ég! Mindenki életben van.
Nem tudom, mi történt odakint, de piszkosnak érzem magam.
Szerzek egy kis mogyorót.
- Fizess! - Nem ráztunk kezet.
- Hány éves vagy, 12? - Nézd, esküszöm, láttam magam itt.
A sztori a király.
Mindig is az volt. Mindig is az lesz.
Ez már belenyúlik a piaidőnkbe.
Ó! Helló!
- Valaki ül a helyünkön, Ray. - Tényleg? De hát ott van a cuccunk.
- Ismerősnek tűntek, nem? - Egy picikét.
Van még szabad hely a kasszánál.
- Nem ez a probléma. - Mi a probléma?
Azt hiszem jobb, ha megnézed.
Áttérhetünk a Közel-Keletre?
Mindjárt kifogy a tollam.
Mindig így járunk.
- Kockák vagytok! - Hé!
Nem egyeztünk meg abban, hogy nem használjuk ezt a szót?
Én nem egyeztem bele...
Ezt a szót arra használják, hogy elnyomjanak.
Helyette használd inkább azt... "képzelőművész".
Ne húzzunk a faszba innen?
- Szóval, most mihez kezdünk, Ray? - Mi?
- Ez a te bulid. - Ez nem az én bulim.
Az én bulim olvasni erről a szarról, nem pedig valóban benne lenni.
És mi van a szabályokkal? Mindig vannak szabályok, nem?
- Igen, de attól függ, kit olvasol. - Hát, pár szabályt még én is ismerek.
- Például mit? - Nem léphetsz rá egy pillangóra se.
Nem csak pillangókra, nem ölhetsz meg senkit sem a múltban,
mert ezzel kitörlöd az összes utódját, és akár az egész emberiséget.
Ne feküdj le senkivel. Lehet, hogy a saját anyád vagy nagyanyád lesz.
- Ez már beteges! - Még mindig ma este van.
Nem mentünk vissza a világháborúig.
- Ti kérdeztétek. Én csak mondom. - Ne ölj meg senkit. Ne dugj meg senkit.
- Mi van még? - Ne nyúlj magadhoz.
Pillanatnyilag épp más foglalkoztat.
Nem. Úgy értem a másik önmagunkhoz ne nyúljunk.
Nem botolhatunk bele, vagy nem beszélhetünk a korábbi önmagunkkal.
Miért? Miért nem figyelmeztetjük őket, hogy ne menjenek a klotyóba?
Nem lehet, mert az paradoxont okozna.
- Micsodát? - Ha nem mennek a klotyóba,
nem mennek vissza az időben, és ha az nem történik meg, mi megszűnünk létezni.
A nagypapa paradoxon egy variációja.
Kibaszottul utálom a sci-fit.
Science fictiont.
Akkor? Visszamegyünk a budiba?
Nem! Az bárhova elvihet minket.
De legutoljára őt visszavitte, ahonnan elindult, nem?
Igen, de elvitt egy hullákkal teli szobába is.
- Igaza van, nem megjósolható. - Akkor mihez kezdünk, Ray?
Azt hiszem, van egy ötletem.
- Elbújni egy szekrényben? - Aha.
- Ez fog megmenteni a haláltól? - Egyszerű.
Megvárjuk, míg a korábbi énjeink be- mennek a budiba, és eltűnnek a múltban.
- És mit gondolsz, az mikor lesz? - Úgy fél óra múlva.
Remélem, csak viccelsz. A nyakam már most is fáj.
Forró!
Banyek. Leülhetek?
Nem tudom. Leülhetsz?
Ne rángass!
Azt hiszem, megtaláltam a lámpát.
- Talán jobb, ha lekapcsolom. - Igen.
Kér valaki mogyorót?
Nem.
Igazából azt gondoltam, az időutazás kicsit izgalmasabb ennél.
Értem, mire gondolsz.
Ó! Ó, ne, várjunk csak egy percet!
- Te jó ég! - Mi van?
Fél órányira vagyunk a múltban. A lány még mindig itt van.
Kifizettek már? Adatok neked borravalót.
Nem ilyen sztriptíztáncosnő-félét, mert nem vagy sztriptíztáncosnő, nyilván.
Mondjuk biztos remek lennél. Biztos remekül néznél ki egy...
Várj csak egy percet.
Mi ez?
Errefelé érzek egy fenyőfát!
Egy...
Egy egész másik világ van itt... hóval, szarvasokkal, és beszélő oroszlánokkal.
Tényleg?
Nem!
Pöcs.
Szeretem Narniát.
Viszlát, Ray.
Cassie! Cassie!
Ray, tényleg mennem kell.
Ó, ne, ne, ne! Azt hiszed, ő én vagyok?
Én nem ő vagyok. Mármint, nyilván, én vagyok.
Segítened kell. Először is, most már elhiszem, hogy időutazó vagy.
Bocsánat, hogy kételkedtem, és bocsi az egész sztriptíz-űrcsaj dolog miatt.
Oké.
És másodszor, megtaláltuk az időtörésedet.
A pasivécében van.
Ó, nagyon jó. Nagyon jó.
- Szóval a törés... - A vécében van.
Igen, igen. Úgy látszik, az univerzumnak van humorérzéke.
Nagyon vicces, és elég gyors is.
Nem hiszel nekem.
Eltaláltad.
Ó, ne! Ne,ne!
De az igazság, oké? Pete hullákat látott a kocsmában.
Oké, rendben, de most vissza kell másznom az űrhajómba, és lelépek.
Nézd, mi másért rejtegetnék két férfit a szekrényben?
Viszlát, jövő-fiú!
Várj, Cassie! Cassie!
Azt hiszem, itt az idő egy újabb csevelyre, Ray.
- Biztos hogy idekint minden rendben? - Igen, biztos.
Senki sem jön ki a kertbe még 23 percig.
Oké. Rendben.
Egy kicsit megváltozott a külsőd.
- Tetszik? - Igen.
Úgy értem, nagyon szép. És elég gyors is.
Nem az én szemszögemből.
Valójában egész sok időbe telt mindent elrendezni.
- Ó, igazán? Mennyi időt? - Hat hónapot.
Szóval, átmentél az ajtón, elmentél a jövőbe hat hónapra,
- ... és aztán visszajöttél... - Egy másodperccel utána.
Ó, köszönöm.
Szóval, akkor...
Minden el van rendezve akkor az időtöréssel meg a hullákkal?
Aha. El van sikálva.
Biztos?
Ray, nem csak azzal töltöttem az elmúlt hat hónapot, hogy kiszőkítsem a hajam.
Profi vagyok.
Szóval akkor mi volt ez?
Sajnálom, nem mondhatom meg.
Micsoda? Miért nem?
Mert ez a tudás még anakronisztikus a te időperiódusodban.
Ez úgy hangzott, mintha igazán tudnád, miről beszélsz.
Tudom. Tudom!
Remek, nem?
Azt tettem, amit mondtál, és elkezdtem nagy önbizalommal beszélni
még akkor is, ha fogalmam sem volt.
Lenyűgöző eredménnyel. Még elő is léptettek.
Tényleg?
Előléptettek?
Hát... kiengedtek a próbaidőről.
Mmm. Az majdnem ugyanaz.
Aha.
És mivel tartozol nekem, hogy elkerültem a paradoxont?
- Ray, elbújtál egy szekrényben. - Azt hittem, jó voltam az adott helyzetben.
Na igen, persze, nekem nincs kézikönyvem, amit ignorálhatnék.
Abbahagynád ezt a kézikönyves dolgot?
Szóval, hogy kerülünk vissza a mi időnkbe?
Hát, már így is majdnem ott vagyunk.
- Akkor csak várunk? - Igen.
A szekrényben?
Attól tartok.
Semmi villogó portál?
Semmi örvény? Semmi nagy csillaghajó?
Csak ülünk és várunk a szekrényben?
Aha.
Nem egészen az a csillogás, amit elvárnék az időutazástól.
Én figyelmeztettelek.
Van rá esély, hogy itt várjak inkább veled kettesben?
Miért?
Hát, csak, mert...
picivel jobb, mint bezsúfolni magam egy szekrénybe két izzadó férfi közé.
- Az nem egy jó dolog. - Nem, gondolom, nem.
Szóval, csak itt üldögélünk egy darabig.
Igen. Az jó volna.
Azt hittem, azt mondtad 20 percünk van.
Igen.
Ó, ez... nem probléma.
Utánanézek. Te talán addig visszamehetnél a szekrénybe.
- De minden rendben lesz? - Ray, nyugi. Mondtam már, profi vagyok.
Egyébként azt mondják a dolgoknak jobb ízük van idekint.
Hálistennek.
"Jobb ízük van idekint...".
Marha.
- Várjatok. - Dugulj el.
Ez az.
Helló, Petey. Meggondoltad magad?
Nem. Csak innen fogom nézni.
Baszdmeg! Basszus! Mi a szart csinálsz?
- Hova mész? - Pisilnem kell.
- Nem mehetsz be oda! - A nőd azt mondta, megcsinálta.
Biztos így is van, de a másik énjeink még odabent vannak.
Hogy az a... Akkor menjünk a nőibe.
A nőibe?
Össze vagyok zavarodva.
A női vécében hugyálsz, persze hogy össze vagy zavarodva.
Szóval a másik verzióink visszamentek az időben, és mi lettünk ők.
Látod? Úgy mondod, mintha lenne értelme.
De nekem ez csak hablatty.
Nekem egészen tetszik a női vécé.
Annyira össze vagyok zavarodva.
Nézd, Pete, ne izgasd magad.
Annyit kell tudnod, hogy visszatértünk a normál időnkbe
és minden rendben lesz.
Megvan a lány száma, Ray?
Ó, a francba.
- Azt mondtad, megcsinálta. - Mert azt mondta, megcsinálta.
Lehet, hogy nem gondolta, hogy bemegyünk a nőibe.
És nem csináltuk azt a konga-dolgot se.
Jah, lehet, hogy azt mégsem muszáj.
- Ó, basszátok meg, skacok! - Ne, Pete, várj!
- Lehet, hogy ez egy jó ötlet. - Lehet, talán.
Ne menjetek be!
Ó! Ó, hála az égnek!
Olyan jó újra látni benneteket!
- Veled meg mi a fene történt? - Nem akarok beszélni róla.
Szót se róla többet.
Ööö, Pete...
- Mi ez rajtad, csak nem szar? - De!
Nem támadnak meg, ha az ő szaguk van rajtad.
- Kik? - Nem akarok beszélni róla.
Ray, mit csináljunk most?
Nem t'om.
- Visszamenjünk a budiba? - Aha.
Ne!
Nem biztonságos.
Fegyverekre és kajára van szükségünk.
Mi a fene történt veled?
Tényleg nem akarok beszélni róla.
Csak annyit mondok, hogy a kaja és a fegyverek nagyon jó ötlet.
Talán előbb nézzünk utána annak a fegyvernek és a kajának.
Jó terv.
Szerinted mi történt?
- Neked tetszik ez a dolog, mi? - Egy kicsit.
Látod... ez itt a jövő.
Mindig látni akartam.
Nem vagyok többé egyedül.
Nincs több menekülés, rejtőzés. Nincs több rémálom.
Ahhoz képest, hogy nem akar róla beszélni,
elég szószátyár, nem?
Kaja és fegyver. Ez kell nekünk.
Chipset, valaki?
Megnézted a lejáratát?
Május...
...2094.
Milyen az íze?
Romlott.
Szóval, kinek a köre?
Srácok...
- Azt hiszem, láttam magunkat. - Mi?
Egyszer belebotlottam három srácba, akik így voltak öltözve.
Mint mi most.
Csak nem ismertem föl magunkat.
Minket? A jövőben?
- Mi kellett legyünk. - Dehát csak most öltöztünk fel.
Időutazás. Szar ügy.
Jól néztünk ki?
Igen, gondolom.
El voltunk foglalva avval, hogy rohantunk valahova.
Gyerünk! Menjünk vissza vécébe.
Hé, hé! De hát csak most érkeztünk.
Azt hiszem, mindannyiunknak világos, nem?
A jövőnek annyi.
Kicsit körül kellene néznünk. Miért ne tennénk?
Komolyan mondod?
- Láttad már mi van odakint? - Lehet, hogy csak egy rossz hely.
Egy rossz helyen ablakok vannak betörve, és kölykök isznak a sarkon.
Ez itt a kibaszott világvége!
Ray, te nem akarsz hazamenni?
Dehogynem. Csak egy kicsit később.
A hazaút nem odakint van, hanem odabent, és én haza akarok menni.
Minden alkalommal, amikor bemegyek, imádkozom, hogy a jó időben legyen.
Egy nap így is lesz.
Pete, pontosan mióta csinálod ezt?
Hosszú ideje ahhoz, hogy tudjam, jobb csapatban vadászni.
- Ez nem hangzik túl jól. - Mert akkor hátulról nem támadhatnak.
Ez se.
Csak üljünk itt le, rendben? A jó melegben,
és... és várjunk a mentőcsapatokat, oké?
Mentőcsapatokat? Senki nem tudja, hogy itt vagyunk.
Odakint esetleg találhatunk valakit, aki segíteni tud.
- Például kit? - Nem tudom. Mondjuk...
barátságos, nagy fejű embereket a jövőből.
Álomvilágban éltek, mindketten.
Megyek, szerzek egy kis fát.
Kösz, Pete.
Nem a tűzre. Lándzsát akarok készíteni.
És mire visszaérek, jobb, ha elkészültök,
mert nem akarok megint egyedül menni.
Mi van veled?
Tessék?
Hányszor beszéltün róla, hogy látni szeretnénk a jövőt, Tobe?
Én nem megyek oda ki.
Azok az utcák olyanok, mintha szörnyek mentek volna rajtuk végig.
És nem hoztam megfelelő cipőt a romokhoz.
Mindig van valami, igaz?
"Ó, nem küldöm el a forgatókönyvemet, túl széles a margó."
"Nem mehettem el a munkainterjúra, pattanás nőtt a könyökömön."
"Nem indulok felfedezőútra, mert itt a világvége."
Az utolsó azért elég nyomós érv.
Rendben, jól van... Maradj csak itt.
Várd a mentőket.
És te hívod magad képzelőművésznek.
Ray?
Ray!
Toby!
Pete!
Mi történt? Jól vagy?
Minden rendben idekint?
Te jó isten.
Mit jelent ez, Ray? Mit jelent?
- Ezek mi vagyunk. - Gondolod?
A csajod azt mondta, híres leszel, igaz?
Hát, lehet, hogy mind azok leszünk.
- De miért? - Nem tudom.
Lehet, hogy együttest alakítunk.
Tud valaki valamin játszani?
Talán megtanulunk.
Vagy talán nem együttes.
Szerintetek fotóról készítették, vagy pózoltunk?
- Úgy vagyunk öltözve, mint most. - Igen, ez a szívás.
- Ez mi volt? - Mi mi volt?
Ez a zaj.
Nincs zaj.
Pete?
Francba! Mi volt ez a zaj?
- Úgy hangzott, mint egy csáprágó. - Micsoda?!
- Amivel a rovarok esznek. - Tudom, mi az a csáprágó!
Nagy rovarok.
Volt egy másik hang is. Valami nyögés.
Nagy, nyögdécselő rovarok. Vissza a vécébe!
Ne, várj. Ezt nem tudjuk biztosan.
- Nem biztos, hogy rovar. Lehet.. bármi. - Lehet, hogy barátságos jövőbeliek.
Tudod, cingár testekkel és nagy fejekkel.
- Szerintem egy kicsit betojtunk a semmitől. - Ide is bejöhetnek dolgok.
Miféle dolgok?
Nem, nem! Ne pisszegj le! Bedilizek miattad.
- Toby, hagyd békén. - Nem, Ray. Nézz rá.
Tiszta szar, és a szar is retteg benne. Nem lenne jó tudni, mi tette ezt vele?
Egy kicsit sem vagy kíváncsi, hogy hogyan...
Egyszer, amikor bejöttem ide, és kimentem az ajtón...
kizuhantam..
Más volt a terepszint, vagy 10 méterrel.
Egy erdőben landoltam. Nem tudom, milyen időben.
Ha a múltban, a régészeti leleteink rohadtul pontatlanok.
Nem én voltam az első, aki odaesett.
- Találkoztál másokkal? - Azt nem mondtam, hogy életben voltak.
Voltak valamik abban az erdőben, amik csak éjszaka jöttek elő.
Lélegzés.
Zajok.
Sikolyok.
Dugulj el!
Meggondoltad magad?
Baszdmeg! Basszus! Mi a szart csinálsz?
Bármit is terveltél ki, neked is jut belőle.
Ezek mi vagyunk!
Nem terveltem ki semmit.
- Figyelmeztethetnénk magunkat! - De akkor megszűnünk létezni.
Épp ezért.
Ray, ellenőrizd a fülkéket.
Valószínűleg elrejtett ott valakit egy Sikoly-maszkban.
Egy kibaszott hangot se!
Fúú! Itt tényleg büdös van.
Akár ki is fizethetnél most rögtön.
Tisztára ilyen barlangi, állatkert-szerű...
- Csak Pete szarkavarását érzed. - Figyeljetek ide!
Ez nem beugratás.
- Tényleg akarjátok látni a jövőt? - Nagyon szeretném..
Pontosan azt kell csinálnunk, amit én csináltam.
Hogy érted ezt?
Eltűntek.
Ó, hát ez remek! Kibaszottul remek!
Megmenthettem volna magamat! És minket!
- Pete, megszűntünk volna létezni! - Igen? Hát, nem érdekel!
Ha még egyszer esélyem lesz rá, megteszem.
A pokolba bárkivel, aki meg akar állítani.
Ó, a francba!
- Már vártam, mikor fog ez megtörténni. - Várj!
Pete, ne!
Ez meg mi?
Oké, Ray. Nyugi. Mit csinálna Miss Marple? Mit csinálna Miss Marple?
Százak vannak belőlünk. Hogyan lehetnek százak belőlünk?
Pete magához nyúlt? Ez történik, ha csinálsz egy nagy paradoxont?
Ezek nem mi vagyunk, Tobe. Csak úgy vannak öltözve.
Ja, akkor rendben. Mert annak van értelme.
Oké, meg kell keressük Pete-t, és elhúzunk a francba innen.
Tobe? Azt hiszem, tudom, miért öltöznek úgy, mint mi.
- Miért? - Ez egy jelmezbál.
Egy rajongói jelmezbál. Rólunk.
Ne már! Ez már egy kicsit túlzás lenne, nem?
- Miből gondolod? - Abból a nagy táblából.
A mi... rajongóink.
- Gondolod, hogy itt vagyunk? - Mi?
A híres jövőbeli megfelelőink.
Te jó ég! Remélem, nem.
- Igen. Én vagyok az. Helló! - Te meg mi a fenét csinálsz?
Nyugi, Ray. Ezek az enyéim!
- Nem azok, és ez nem is a mi időnk! - Nem tudnánk egy kicsit lazítani?
Nem lehet.
Ezt nevezem én jövőnek.
Szar ügy. Csak azért vagyunk itt, hogy megkeressük Pete-t, és elhúzzunk innen.
Maradj ott, ahol láthatlak.
Srácok? Tényleg ti vagytok?
Tényleg mi vagyunk.
- Magadhoz nyúltál? - Nem, de azt hiszem.. Megrongáltam az időt.
- Tele van velünk a világ! - Nem rongáltad meg...
De igen, Pete. Ami tettél, nagyon nagyon veszélyes.
Ígérd meg, hogy többet nem csinálsz ilyet.
Nem.
Az mi?
Valaki rám ragasztotta.
- Megnyerte a Pete-hasonmás versenyt. - Hát, tényleg hasonlít rá.
Vajon rólam is volt ilyen?
Oké, gyerünk!
- Srácok! - Mi van?
Nézzétek.
Nézzétek az asztalt!
Írok.
Én vagyok Jézus... és írok.
Ez az a levél Hollywoodba.
De ez már nem megint az én hibám, ugye? Az időrongálás.
Ez valami más lehet, Pete.
- Biztos, hogy ez az a levél? - A képen üres, de valóban otthagytam az asztalon.
Annak kell lennie.
De miért festene le valaki minket, mert filmeket pocskondiázunk?
Naná, hogy hülyén hangzik, ha így mondod.
Azt a lapot a könyvedből tépted ki, igaz?
- Igen, és? - Volt valami a hátán?
Lehetséges.
- Lehetséges? - Pofa be! Gondolkodni próbálok!
Mindig, amikor eszembe jut egy zseniális ötlet,
vagy valamelyikőtök mond valami hülyeséget, beírom oda.
Istenem, bármi lehet.
- Nem számít, mi az. - Ezt hogy érted?
Hát, senkikről nem festenek képeket. Bármit is írtam, valakik lettünk.
Bizton állíthatom, hogy gazdagok és híresek vagyunk!
Akkor miért nem mosolygunk?
Nem tudom. Talán a művész nem tudott jól fogakat festeni.
- És ha ez egy emlékhely? - Ne! Felejtsd már el a hullákat!
A nője azt mondta, kijavította.
A csaj azt mondta, megcsinálta az időtörést, engem meg szörnyek üldöztek.
Ha Cassie azt mondta biztonságban vagyunk, akkor biztonságban vagyunk.
Én bízom benne.
- Biztos? - Igen. Biztos.
- Gyerünk! - Hé! Lassíts!
Be kell fejeznem ezt az italt.
Hol szerezted?
Valami pincér gyerektől. Ingyenes a bár.
- Nem szerelkezünk fel a büfében, ha már itt vagyunk? - Van büfé?!
Helló, srácok. Itt a lovasság!
- Cassie üdvözöl. - Te ismered Cassiet?
A tanára voltam. Porter őrmester, az Okozat-rendezőktől.
De hívjatok Millienek. Sziasztok! Azért vagyok itt, hogy hazavigyelek.
Ó, helló, Millie!
Már mindenhol kerestünk benneteket!
Ó, akkor... biztonságban vagyunk? Nem fogunk meghalni?
Hát, hivatalosan: no komment, nem hivatalosan: minden el van rendezve.
De én még mindig gazdag és híres leszek?
Hivatalosan: no komment, nem hivatalosan: lesz egy saját szigeted.
Igen!
- Szóval hogy jutunk ki innen? - Bízzátok rám!
- Oké. - Oké.
Gyerünk!
Oké, egy kicsit fura, de... úgy látszik, a jövőben mindenki amerikai.
Gyerünk!
Azt gondoltam, valami többet is csinál, mint hogy közli, menjünk be a klotyóba.
Igen, én is.
Szóval, akkor visszajöttünk?
Visszajöttünk!
Igen, de pontosan éjjel hánykor?
Nem kritizálhatjátok a folytatásokat. Vannak köztük nagyon jók.
- Például? - Például...
Mad Max II, Keresztapa II...
Igen, de minden jó folytatás mellett azért...
- Siethetnének, és lekophatnának. - Erre még egy kicsit várnunk kell.
Nézzétek meg magunkat. Semmi gondjuk az égvilágon.
Fogalmuk sincs, mi vár rájuk.
Boldognak látszanak.
Oké, hölgyek. Tudjuk, hogy ott maradnak még egy darabig.
Azt hiszem, megéri a kockázatot.
Szerzek egy kis mogyorót.
- Nem ráztunk kezet. - Hány éves vagy, 12?
Esküszöm, láttam magam itt!
Hol a chipsem? Éhes vagyok.
Egy kicsit zsúfolt volt a bár.
Talán később.
Készítsd a pénzemet.
Bemegyünk? Óriási!
Tényleg ilyen kövér vagyok?
Azt mondják, az időutazás hízlal.
És te most elég sokat utaztál.
- Az a kettő kipurcant már? - Tessék? Hogy érti ezt?
Azt a kettőt elszívták már?
Ó. Nem, még nem.
Na végre!
Felkészültünk, gyerekek?
- Gyerünk! - Kezdd már!
Ki gondolta volna!
Őrület.
Sose gondoltam volna, hogy ez lesz az.
Akkor csak úgy itt hagyjuk?
Igen. Igen, valaki megtalálja, és onnan beindulnak a dolgok.
Azt hiszem,... most büszke vagyok magamra.
Magadra vagy büszke, Tobe?
Az én ötletem volt.
Az enyém.
A mi ötletünk.
Ti vetették fel, de én teljesítettem ki.
Igen, de a mi felvetésünk nélkül semmid se lenne.
Az égvilágon semmi.
Na jó. Kaphattok egy kicsit a szigetemből.
Baszd meg! Én nem akarok a te szigeteden élni.
Részemről oké.
Elmentem pisilni.
- Igen, kimegyek a kertbe. - Ne nyúlj magadhoz.
A régi szép idők..
Nekem egy saját sziget kell.
Szia!
Reméltem, hogy visszajössz.
Nem ebben a pillanatban, nyilván, de hát...
Szóval, neked mennyi ideje, mióta utoljára...
Újabb hat hónap. Előléptettek.
Ó.
Ezúttal tényleg.
Igen, ennek a dolognak az elrendezéséért, szóval...
- Azt akarod tudni, olvastam-e a könyvet. - Ez át sem futott az agyamon.
Hát, Ray, újraírom a kézikönyvet.
Jó neked.
És... szép estéd volt ma este?
Ó, tudod. Csak egy csendes iddogálós este a fiúkkal a kocsmában.
Nagyon unalmas.
- Leszámítva, hogy találkoztam egy lánnyal. - Tényleg?
- Azt mondta, a jövőből jött. - És milyen volt?
Egyszerűen...
...szörnyű.
Nem, nem. Remek lány volt...
...remek.
Sose gondoltam volna, hogy ezt mondom... de jó itt újra, a jelenben.
Hát, nem tudom. Ezt a nyavalygást egy fél óra miatt.
Miről beszélsz? Éveket mentünk előre. Évtizedeket.
Igen? Nagyon vicces.
Cassie, komolyan beszélek. A női vécében egy másik időtörés volt.
Ugyanebbe a kocsmába vezetett, de évekkel előre.
És ti kerestetek minket. Millie, és te és a többiek. Az Okozat-rendezők!
- Az Okozat-rendezők a Szerkesztők másik neve. - A kicsodák?
Meséltem róluk. Embereket ölnek életük csúcsán!
- Millie egy Szerkesztő, Ray! - A francba!
De visszahozott minket ide. Miért hozott vissza?
Mégis mit gondolsz? Hogy megöljön!
Jaj, ne!
Mit csináljunk?
Hozok segítséget.
- Maradj itt. - Szólnom kell a fiúknak!
- Nem biztonságos! - Nem hagyhatom őket csak úgy ott!
Nézd, te hozz segítséget, én meg...
Megteszem, amit tudok.
Ray!
Kérlek, légy óvatos.
- Srácok, ezt megszívtuk! - Mit?
Millie egy Szerkesztő.
- Egy micsoda? - Egy Szerkesztő.
Tudjátok, embereket ölnek életük csúcsán... mint Kevin Costner.
- Ez... ez volt a mienk. - Nyomás. Húzzunk innen!
Ne-ne-ne! Várjunk! Nincs értelme.
Majd megtalálnak máskor, máshol.
Mit csináljunk, Ray?
Fura. Nem kapok jelet.
Elégetjük ezt.
- Micsoda? - Elégetjük, és megváltoztatjuk a történelmet.
- Enélkül nincs okuk megölni minket. - Nem tudod, hogy veszélyben vagyunk-e.
- Cassie azt mondta... - Nem érdekel, mit mondott!
- Tobe, én láttam a helyet, hullákkal. - Gondoljátok át, mit akartok eldobni.
Ha elégetitek azt, nem leszünk gazdagok, és híresek sem.
De nem is halunk meg!
Egy csomó ötletem van. Egy csomó szar ötletem.
- Tobe! - Ti nevettek rajtuk, de...
nem bánom, mert hiszem, hogyha folytatom, akkor...
egy napon kitalálok valamit, ami jó.
Mi van, ha ez az? Ha az ez ötlet az én nagy dobásom?
Az egyetlen esélyem.
- Ne tedd tönkre, Ray. - Még csak nem is a te ötleted. Szerintem égessük el.
- Te mindig is utáltad az ötleteimet! - Figyelsz rám? Ez nem a te ötleted!
Srácok, srácok! Oké, srácok. Erre nincs időnk!
Pete, add ide az öngyújtót.
Pete, mi van ezzel?
Két hónap túlélése egy erdőben, az van vele.
Oké. Te próbálgasd! Én szerzek gyufát.
- Hadd próbáljam meg. - Nem.
- Hadd próbáljam meg. - Nem!
Jól vagyok, csak hadd próbáljam meg.
Elnézést.
- Szia! - Helló! Mi történik?
- Magunk vagyunk. Le vagyok kapcsolva. - Ezt hogy érted?
Az időgép, bennem. Blokkolva vagyok.
- Add ide a levelet! Add csak ide! - Nem! Nem adom.
- Add ide a kibaszott levelet, Pete! - Eszem ágában sincs!
Tehát megtagadtál háromszor. Ezért vagy a festményen!
Te vagy Júdás!
Bocsánat! Csak egy doboz gyufát kértem.
Mt akarsz ezzel mondani?
A Bibliában Péter tagadja meg Jézust háromszor.
Te kövér marha!
Hé! Elég volt, fiúk!
Nyavalyás diákok!
Szállj le rólam, te segg!
Hát, ez az.
Helló!
Már láttam az eredetit korábban, a múzeumban, persze,
de itt lenni a készítőkkel ma este, amikor elkezdődik minden, olyan...
Huú! Annyira izgalmas.
De sajnos azt kell mondanom, a ma esténél jobb, már nem lesz.
A továbbiakban már nem járultok hozzá a kultúrához semmilyen módon.
Rólatok mindig is erről fognak emlékezni,
miért nem inkább egy nagy bumm, mint egy lassú elfakulás?
Engedd el, te szuka!
Helló! Bocsánat.. Egy elég nagy puskát fogok rád!
Amit pontosan mikor is szereztél?
A te idődnél évszázadokkal később.
És, mi az?
Hogy mi ez?
Megmondom... Megmondom, mi ez.
Ez egy Mark IV Corbomite Támadó Fegyver.
A Bolygóközi Béke Hadtest legjobb barátja.
Abszolút vákuumban és abszolút nullánál is működik.
Hidegfúziós akkumulátor, 50 évig is működik.
Plazmagolyókat lő ki, amik akár 10 centis plazmalemezen is áthatolnak.
Tényleg? Nahát...
Nem mondtad, mekkora a hatótávolsága.
Innét eltalállak.
És most szállj le a nagyfiúról.
Millie. Én tudom, mit akarsz tenni.
Az ebből a szobából származó generációk nem születnek majd meg.
Káoszelmélet tömegméretekben...
Cassie!
Na jó, ennyi! Hívom a rendőrséget...
Hagyd abba. Kibaszottul hagyd abba!
Senki nem mozdul!
- És senki nem megy sehova. - Hé! Dobd el a fegyvereid!
Te látsz itt fegyvert, Ray?
Az én időgépemnek beépített fegyver-rendszere van.
Ahhoz, hogy eldobjam szükség lenne egy...
aha, kábé 12 órás műtétre.
Tudod, mit?
Azt hiszem egy kis párbajt fogunk itt ma tartani.
Ó, persze, ha csak nem blöffölsz.
Ha csak ez nem egy..
műanyag játékpuska, Ray, amit a munkádhoz készítettél.
Ugyan.
Szép próbálkozás volt.
Ezt elfuseráltam, Ray.
- Sajnálom - Ne is törődj vele.
Végülis, ez egy elég jó nap volt..
Utaztam az időben. Találkoztam veled.
Tudjátok, mi van?
Némi ellenállást érzékelek a halhatat- lanság-ügy miatt, amit épp ajánlok.
Toby, csak el kell pusztítanod azt a darabka papírt
és a holnapot a rossz ötletekkel teli könyved és a szar munkáddal töltheted.
Vagy nekem is adhatod, és legendákat csinálok belőletek.
Mit mondasz?
Gyerünk, Tobe.
Egy kis gondolkodási időre van szükségem.
Mit kell itt gondolkodni? Ez kibaszottul ki fog nyírni minket!
Nem olyan egyszerű!
Nanana!
Ez az ő döntése, és egyedül az övé.
Jaj, ne! A dal!
A kibaszott dal!
Ha egy dolog volna, amit megváltoztathatnék ebben a helyzetben,
az nem a dal lenne a kibaszott zenegépben!
Az idő letelt!
Na, mi lesz?
Toby!
Baszdmeg.
Dobd!
Neeeee!
- Nahát! - Hoppá!
- Ezt te csináltad? - Aha.
A sörömmel?
- Halottak voltunk? - Aha.
De most nem vagyunk.
- Nem. - Szóval pontosan mi történt?
- Ráöntöttem egy pohárt sört. - Az én sörömet, az enyémet.
Ráöntöttem Pete sörét,
így senki sem tudta elolvasni.
Tehát a jövő megváltozott, mert nem lettünk híresek,
tehát a Szerkesztők nem küldtek vissza senkit, hogy megöljenek.
Hűha.
Azt hiszem, tévedsz.
Mert?
Pete megitta a sörét, nem? Ez valószínűleg az én söröm volt.
Jézusom! Nem tudnánk inkább az "újra életben vagyunk"- ra fókuszálni?
Hát, igen, nyilván. Szép munka, Ray.
Ennyi? Akkor vége?
Mind jól vagyunk?
Igen, azt hiszem.
Hűha.
Le fogok szokni erről a kocsmáról.
- Nem járnánk inkább a King's Head-be? - Miért ne?
- Szóval, minden ami történt... - Nem történt meg. Nem történhet meg.
Beleértve a találkozásomat Cassie-vel.
Aha. Gyertek, menjünk.
Esküszöm, nem használok még egyszer vécét kocsmában.
Túl veszélyes!
Ennyit tanultál a ma estéből?
- Nem! - De biztosan biztonságban vagyunk?
- Feltételezem. - Feltételezed?!
Ti vagytok a kockák. Nem tudjátok kispekulálni?
Mivel az idő visszaállt, nem lesznek hullák a kocsmában.
Szóval jössz nekem egy tizessel!
Na igen, de ha az idő visszaállt, a fogadás sem történt meg.
Hát, én mondtam, hogy csak feltételezés.
Ez Cassie!
Ray! Ó, hála az égnek, élsz!
Ó! Akkor te emlékszel rám?
Persze, hogy emlékszem.
Két évig jártunk együtt.
Mi? Tényleg?
- Két évig? - Igen.
Hát ez... Nahát!
Ez itt Pete és Tobe.
- Szia. - Helló.
Ez pedig Cassie.
A barátnőm!
Amikor kiöntötted azt a sört,
egy visszacsatolás történt a téridő szövetében.
A következmények súlyosak. Törések mindenhol.
Hű! Két évig, tényleg?
Nahát!
Akkor biztos... biztos csináltuk azt is?
Hmm?
Nem tudom, miről beszélsz.
Hacsak nem a szexről, amit, persze, sokszor.
Sokszor!
Na és jó voltam?
Ray, szeretlek, de csak 14 óránk van, hogy megmentsük a Földet!
- Velem kell gyere, most! - Ó, oké.
Sok szerencsét, srácok.
- Aha. A King's Headben leszünk. - Mi? Srácok, nektek is jönnötök kell!
Én már eleget időutaztam egy estére, kösz.
Ez nem időutazás. Egy párhuzamos univerzum.
- Párhuzamos univerzum? - Gyerünk! Bezáródik a portál!
- Mi a franc az a portál? - Gyertek már!
Miért nem csak ti ketten mentek? Valakinek vigyáznia kéne a cuccokra is.
Különben is, gondoltam, jelentkezem a munkádra a Star Ride-on.
Arra én akartam!
Srácok, srácok! Hallgassátok meg magatokat!
Nézzétek! Itt a lehetőség, hogy csináljunk valami fontosat.
Igen, lehet, hogy elcsesszük.
Őszintén szólva, valószínűleg el fogjuk.
Oké, biztosan el fogjuk. De...
Ki van velem?
Kérlek?
- De zárórára visszaérünk. - Ezek az én képzelőművészeim.
Rendben, csináljuk.
Egy... kettő...
- Kibaszottul utálom a sci-fit. - Science fictiont.
Három!
- Elmentünk? - Azt hiszem.
Rendben. Gyerünk, Tobe. Vége van.
Basszus.
Magyar szöveg: NocadLee
Hagyj békén, te szörnyszülött!
Segítség!
Toby! Várj, ne ijedj meg! Én vagyok!
Ez egy kicsit kezd túl bonyolult lenni.