Svensk text: SSG - SweSUB Group FRiEND
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Gina... McDonald. - McVey.
- Grön Volvo. - Cherokee. Jeep.
Visst.
- Vem är de här till? - Dr Waters.
- Intressant. - Vad?
- Märker du inget? - De är bak och fram?
- Nej, vänster och högertaggar. - Är hjärtat på höger sida av kroppen?
Dextrocardia med omvända organ. Det är ganska sällsynt.
En på tusen.
- Hallå? - Hej, på dig.
Högljutt där borta. Du har glada kunder.
Nej, dem håller jag borta tills det ser bättre ut.
Det kommer att bli jättebra.
Jag måste gå innan nån av de här killarna tar livet av sig.
- När träffas vi ikväll? - Sju. Bli inte sen.
- Nej. - Hejdå.
Grattis på födelsedagen.
Överraskad! Grattis på födelsedagen!
- Ni skrämde skiten ur mig. - Grattis på födelsedagen, pappa.
Ni hade inte behövt göra det här.
- Ska jag ta ur mina tänder? - Ja!
Hur gammal är du nu, pappa?
27.
- Du var yngre än så. - Pension om två veckor.
- Vet du vad du ska göra med dig själv? - Bob ville ha hjälp med rådgivning.
- Vad gör du på ambassaden, John? - Allt från tappade pass till kidnappare.
Amerikanska turister gillar att hålla oss sysselsatta.
Berätta för Stephan om den otrogna kvinnan.
- Jag älskar den här. - Ett fall med ett amerikanskt par.
Mannen kom till London i affärer och frugan åkte med.
- Du kommer att älska det här. - Låt honom berätta.
Mannen såg glidmedel i frugans sminkväska.
Även om de inte hade sex, sjönk nivån av glidmedlet.
Verkade misstänksamt, så han började snoka och kom på-
-frun med att sätta på en engelsk kille. Så nästa dag innan affärsmötet-
-tömmer han ur glidmedlet och fyller i superlim.
Det tog kirurgerna runt 8 timmar att få bort henne från killen.
Kryp ihop, ni två.
Tradition. Efter den berättelsen.
Ni två.
Kom hit, du.
Vackert.
Gud, vad ful du är. Se på ditt ansikte.
- Du har färg i hela ansiktet. - Jag har ju en ursäkt. Se på dig själv.
Han har jobbat hårt. Första utställning är om mindre än två månader.
- Är du glad över det du har gjort? - Ja, jag tror du kommer att gilla det.
För min familj. Tack för en ljuvlig kväll.
- Grattis på födelsedagen, pappa. - Grattis på födelsedagen.
Herregud.
- Har du kul, Stephan? - Ja.
- Jag antar att det är sju års olycka. - Jag trodde det var sju års dålig sex.
- Nej, det har jag redan haft. - Jag hörde det.
- Det var innan jag träffade dig, Baby. - Ja, ja.
Tror ni vi kan laga den?
- Grattis på födelsedagen, pappa. - Tack.
- Hejdå. - Hej.
- Kul att träffa dig igen, Stephan. - Detsamma, John.
- Följer du med in? - Nej, jag åker hem. Jag måste tvätta.
- Är du okej? - Ja.
Jag bara springer mellan ditt och mitt och jobbet, och...
...en tjej måste har rena underkläder.
Jag funderade på om du kanske skulle ha en byrålåda hos mig.
Nåt där du kan ha grejor.
Jag vet inte, Stephan. En hel byrålåda.
- Det är ett stort steg. - Nu jävlas du bara med mig.
- Avsluta jobbet i din våning är en start. - Byggarna kommer tillbaka nästa månad.
Jag kommer imorgon efter jobbet. Du kan laga middag.
Jaså?
Kör försiktigt.
- Bonsoir. - Bonsoir, madame.
Anthony?
- Glömt nåt? - Vad?
Jag såg nyss att du gick hem. Har du glömt nåt?
Nej, jag har varit här.
Lustigt.
Jag kunde svurit på att du lämnade byggnaden.
Nej.
Nåja, vi ses imorgon.
Hallå. Det är Stephan. Lämna ett meddelande efter pipet.
Hej, Gina. Jag heter Lucy. Jag är en av läkarna här.
Du är på sjukhus och utom fara.
Mår du bra, Gina? Hör du mig?
- Lägg ut ett trauma-anrop. - Vi tar dig till uppväckningsrummet.
- Vad har hänt? - Det här är Gina McVey, 28 årig kvinna-
-inblandad i en bilolycka. Frontalkrock. Hon körde.
Använde bilbälte, airbag utlöst. Var vid medvetande.
- Glasgow koma-nivå? - 13.
- Respiratorfrekvens? - 25.
Koppla på syret riktigt, Marie. - Kan vi få henne på nån monitor, Jess?
Lucy, gör du påbörja en undersökning? - Ziad, kan du få in två linjer, tack?
- Pupiller 4 och reagerar. - Bra.
Vi ska bara göra några tester. Jag måste klippa sönder dina kläder.
- Du måste ligga stilla nu. - Kolla bäcken åt mig.
- Kan du hämta varm saltlösning? - Gina, vi ska sticka en nål i din arm.
- På vänster sida. - Bra tvåsidigt luftintag.
- Puls 120. - Ska bara känna lite på din mage.
- Skicka monitorn för inkoppling. - Hon har märken efter bilbältet.
Ziad, hämta röntgenapparaten så vi kan göra en traumaserie med bröströntgen.
Ska bara täcka över dig. Det är lite kallt här.
- Vi ska ta lite röntgenbilder på dig. - Vi behöver röntgenassistenten-
-sen kan vi avgöra efter att bilderna tagits.
Hon klarar sig. Hon var ganska omtumlad när hon vaknade.
Visste inte ens vad hon hette. Hon mindre förvirrad nu.
Hennes reaktion återvänder sakta. Hon minns inte detaljerna från krocken.
- Hon har haft en väldig tur. - Telefon till dr Kenric.
- Ni ska få en stund själva. - Tack.
Hej, älskling.
- Hur mår min lilla flicka? - Hoppas det ser bättre ut än det känns.
Bara några blåmärken. Och de försvinner.
Det är lustigt. Sist jag var på sjukhuset med dig-
-var när du trillade av hästen och bröt armen.
Du måste varit runt 13.
Det var bara några månader efter att din mamma dog.
Du satt där med röntgenbilderna av armen och sa att du ville bli en röntgenolog.
Jag gick från jobbet med Stephan. Daniel och Kate var här nästan hela natten.
Du ser piggare ut.
Bortsett från en lätt hjärnskakning verkar det fysiska vara okej.
Några stukningar och blåmärken, men de läker snart.
Du är tillbaka på röntgenavdelningen på nolltid.
Angående ditt minne av krocken...
Jag vill att du träffar dr Robert Zachman.
Han arbetar genom sjukhuset som rådgivare.
- En vägledare? - Ja.
Fysiskt sett är jag inte orolig.
De psykiska ärren efter olyckan kan ställa till problem. Ångest-
-panikattacker, körrädsla och sånt.
Jag tycker det är en bra idé att prata med nån om det.
Kan hjälpa till att klargöra saker för dig.
Jag vill ha dig kvar här i åtminstone en dag till.
Vila lite nu. Jag tittar in senare.
Hej, Gina.
Jag är Robert Zachman.
- Dr Kenric bad mig komma och säga hej. - Vägledaren.
- Ja. Jag hörde att du hade tur. - De säger det.
- Du verkar vara färdig för att åka. - Ja. Väntar bara på min pojkvän.
Jag förstår.
Kenric sa att du inte minns krocken alls.
Egentligen inte, bara...fragment.
Fragment duger. Det kan jag jobba med.
Hej.
- Hej. Jag är dr Zachman. - Stephan Martin.
Så här gör vi. Här är mitt kort. Ring mig när du känner för det.
- Vi kan prata om de där fragmenten. - Okej.
Trevligt att träffas.
- Hur mår du? - Bättre.
Vad har hänt där?
Jag tog sönder spegeln.
Jag tror jag går ut med hunden.
Vad är det med honom?
Han kan skita i sin säng.
Stephan?
- Vad gör du? - Du skrämde mig.
Jag tror det läcker.
Jag fixar det imorgon.
Fan.
Så...hur går det med de där fragmenten?
Fortfarande luddigt.
Luddigt är inte så dåligt.
Betyder att du vet att det finns, du behöver bara få klarhet i det.
Minns du fortfarande inget från olyckan?
Nej.
Hur är sömnen?
Bra, men det kanske är medicineringen.
Ditt förhållande. Steve?
- Stephan. - Stephan, ursäkta. Vad gör han?
Han är arkitekt.
Och ni bor tillsammans?
Vad är det du håller tillbaka, Gina?
Berätta vad som är fel.
Jag tror inte Stephan är min pojkvän.
Alla har vi olika förhållanden tills vi hittar en.
Nej, han ser ut som honom, men det är inte han.
När märkte du det här för första gången? Efter olyckan?
Tror du att han kan vara Stephan-
-och att du fortfarande är förvirrad av händelserna kring krocken?
- Dr Zachman... - Robert.
Mannen i lägenheten är inte min pojkvän.
Jag ska ändra det. Ledsen.
Har du nånsin hör om Capgras Syndrom?
Det är en ovanlig störning, där en person tror att en bekant-
-vanligen en familjemedlem eller make, har ersatts av en identisk bedragare.
Tillståndet i de flesta fallen är ett direkt resultat av hjärnskada.
Jag vill att du återbesöker sjukhuset och ber dem göra fler prover.
Svårt att avgöra om det du känner-
-är resultatet av blåmärkena vi hittade i CT-scanningen.
Capgras Syndrom är ovanlig. 100 bekräftade fall sedan 1923.
80 av dem de senaste 10 åren.
Blåmärkena överensstämmer med de lidande från störningen-
-men det är svårdiagnostiserat, för symptomen-
-är så nära associerade med mentalsjuka.
Ditt begränsade minne av olyckan är också en faktor.
Vad tror du?
Vi måste ta fler prover.
Jag vill inte ta fler prover. Ledsen.
Gina? Jag vet hur du känner dig.
- Gör du? - Ja.
Jag har foton som jag inte minns att jag har tagit.
Allt jag har är mina fötter som stampar på bromsen, och här är jag.
Du fick en ganska stor smäll i huvudet.
Det som sker är att hjärnan stänger ner stora bitar av minnet.
Men de kommer gradvis tillbaka när hjärnan känner att den klarar det.
Hur förklarar det min känsla om Stephan?
Dr Myers tror att rädslan för honom och minnesförlusten är sammankopplade.
Rädslan avtar när du återfår minnet. Det är som att tappa bort bilnycklarna.
Du måste backa till det sista du minns. Du minns att du bromsade, visst?
Gå och titta på din bil. Det kanske stimulerar de där fragmenten.
Vänta.
En räkning till dig, och ett kärleksbrev från en hemlig beundrarinna till mig.
- Idiot. - Sisten upp fixar middag.
Kom igen.
Är det det bästa du kan?
Jag ska hjälpa dig, Harry.
- Mår du bra? - Det är min fru.
Vad är fel?
Hon är...
- Ja, älskling? - Min bil ska finnas här.
- Vem är bilen registrerad på? - McVey.
Den röda Jeepen?
Den kommer du inte så långt med.
Jag vill bara titta på den.
- Var du i den bilen? - Ja.
Plats 36.
Hej, Mary.
Här är de sista av landsflyktings- dokumenten du begärde.
Är allt okej, mr McVey?
- Ja. Varför? - Det var bara så att jag...
Jag såg dig på gatan, vid lunchtid.
Och du... du bara ignorerade mig.
Jag har varit här hela dagen. Jag gick inte på lunch.
Jag kunde svurit på att...
Bäst att jag fortsätter.
- Jag har dr Kenric på 2. - Tack, Mary.
Hallå?
Hej, mr McVey, sir.
- Hur mår du, Stan? - Inte så hemskt.
Vad har hänt med spegeln?
Det låg över hela golvet när jag kom imorse.
- Nåja, godnatt, Stan. - Detsamma, mr McVey, sir.
Daniel?
Nej, nej.
Han är en.
Fan.
Utgången stängd p.g.a. reparation. Använd Curtain Road utgången.
- Ser dig för! - Ledsen.
Dumma fitta.
Dr Kenric ringde mig idag.
Han är orolig för dig.
Han sa att du tror att Stephan är förändrad på nåt sätt.
Är det sant? Tror du verkligen det?
Jag såg den där kvinnan. Innan krocken.
Hon såg ut som jag.
Vart var det här?
Hon passerade mig på vägen.
Svängde in i ett garage.
Jag följde efter henne.
Jag följde henne till hennes lägenhet.
Det var som en lång déjà-vu, förutom ett fotografi.
Ett foto av mig och dig.
Varför skulle hon ha ett foto på dig?
Det kanske inte är jag.
Det här är Stephan. Jag kan inte svara, så lämna ett meddelande.
Stephan?
Hallå?
Lugna dig, lugn...
Okej, lugna dig.
Vad har hänt?
- Var är du nu? - Jag...
- Var är du nu, Gina? - Jag är i Stephans lägenhet.
- Jag ringer polisen, okej? - Okej.
Det är viktigt att du lyssnar på mig nu.
Det är bra. Håll dig lugn.
Gina?
Lyssna på mig väldigt noga. Tar dig ut ur huset nu. Vänta inte.
Och jag möter dig...
Pappa?
- Hallå? - Daniel?
Vad är det, Gina?
Du är i fara, Daniel.
Stephan, han...
Han är efter mig. Han...
Lugna dig. Jag fattar inte.
Det liknade honom, men det var inte han. Och nu tror jag att nåt har hänt pappa.
Vad har hänt pappa?
- Hon är efter mig. - Vem?
Kvinnan jag såg innan krocken.
Du börjar skrämma mig nu. Vilken kvinna?
Jag såg den här kvinnan innan olyckan, och hon såg ut som jag.
Jag följde henne till Pembridge Road.
- Pembridge Road? - Ja.
- Pembridge House. - Pembridge House?
Men Gina...
...det är där du bor.
Hallå?
Gina?
Kate?
Jag har tappat bort mina nycklar.
Oroa dig inte, jag hämtar reservnycklarna.
- Behöver du en extra uppsättning? - Nej, jag har reservnycklar nånstans.
Jag ska bara hem och hämta lite saker, så ses vi senare.
Nej.
Är det ytterligare ett fall av dextrocardia med omvända organ?
Ja.