Din episoadele anterioare...
Acolo o veți face.
- Ce să facem, mai exact? - Să luați metilamina.
Adică să jefuim trenul? Ca Jesse James?
Copiii nu trebuie să fie aici.
Dacă ești de acord cu asta, voi fi ce fel de parteneră vrei tu.
Costuri de siguranță.
Ar trebui să-i plătești din partea ta.
Nu trebuie să știe nimeni de acest jaf.
Bineînțeles.
Nu!
Nu.
Muxat de AmoKk @ FZHD Team
Nu mi-ați spus că miroase a urină de pisică.
Se mai întâmplă, nu?
Îmi pare rău, dar trebuia s-o fac.
Observ că voi sunteți de altă părere.
Unii dintre voi. N-am făcut altă variantă.
M-am gândit toată ziua la asta,
și era singura cale.
Nu mi-am dorit asta.
Puștiul era pe motocicletă. Putea să dispară
înainte să apucăm să clipim.
Nu l-am mai fi prins.
Am decis repede. Am văzut o amenințare
și m-am ocupat de ea așa cum am putut.
O amenințare?
Copilul ne făcea cu mâna.
Nu pleca niciunde. Ne saluta.
- Nu știam asta. - Eu da.
Nu știa ce văzuse.
N-am vrut să risc.
Toată ideea jafului a fost
ca nimeni să nu știe că am fost acolo.
Oamenii nu trebuiau să știe de niciun jaf.
Cum puteam să-i dăm drumul copilului?
Ne văzuse. Dacă nu făceam asta,
tot planul ar fi dat greș.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare, dar am făcut o greșeală, domnule White? Eu cred,
cu tot respectul,
că am protejat echipa. N-am vrut să-l omor.
Trebuie să mă credeți.
În final, era el sau noi. Și eu ne-am ales pe noi.
Aș face-o din nou.
Uite...
Todd, ce-ar fi să ieși puțin ca să discutăm despre asta?
Sigur. Discutați.
Vreau să mă asigur
că știți că afacerea asta e prioritatea mea.
E în regulă, Todd. Mulțumim.
Vreau să fac parte din asta.
Dacă ați vedea asta... Sunt motivat.
Și cunosc oameni.
Unchiul meu are legături la închisoare
care ne-ar fi de folos dacă...
În regulă. Tipul ăsta e dus cu pluta.
Să rămânem la subiect.
La subiect? Ce spui de faptul că a împușcat un copil?
Un copil pe care nu era nevoit să-l împuște.
Copilul ne văzuse.
Și nu, nu părea că știa ce vede.
Dar dacă spunea cuiva?
Dacă pomenea de asta?
N-avem de unde să știm...
Exact. N-avem de unde să știm, pentru că Ricky Hitler l-a împușcat.
Noi trei trebuia să discutăm despre asta.
Ne-am fi dat seama ce era de făcut.
Dar dobitocul ăla a decis în locul nostru.
- Așa facem afacerile acum? - Înțeleg că ești supărat.
Și care era faza cu unchiul lui și legăturile din închisoare?
E doar o mișcare de intimidare.
- Ce naiba! - E adevărat.
Are niște legături.
E o problemă?
Nu. N-avem de ce să ne facem griji.
Am descoperit asta când l-am verificat.
Nici atunci nu mi-am făcut probleme. Se încordează și el.
În regulă.
Se pare că avem trei variante,
și niciuna dintre ele nu e ideală.
Prima. Îl concediem pe Todd.
- Da. - Nu-mi place varianta asta,
pentru că știe mult prea multe despre afacerea noastră.
Cel mai probabil va trebui să-l plătim ca să-și țină gura.
Și toți știm că avem multe plăți de făcut.
A doua...
Scăpăm de el.
Ne mai rămâne varianta a treia.
Îl ținem pe statul de plată.
În punem să se ocupe de case, să ne aranjeze laboratorul.
Îl ținem aproape. Sub control.
A treia variantă ar fi alegerea mea.
Votăm?
Aleg tot a treia variantă, puștiule.
Nu te excludem.
Exact. Mulțumesc frumos. Ați făcut alegerea...
Data viitoare când mai vii cu pistolul la muncă
fără să-mi spui,
ți-l bag în fund de-a doua.
- Ai înțeles? - Da, domnule.
Salut, șefu'. Ce e?
Eram prin zonă. Mișcă ceva?
Nu. Stă cu nepoțica lui.
Ce frumos! Dă-mi să văd.
A plasat ceva.
- Ce? - A plasat ceva.
A ascuns ceva sub coșul de gunoi.
Notează timpul.
Se pare că pleacă.
- Vine cineva la coș? - Din câte văd eu, nu.
Nu se vede nimeni. Ar putea dura câteva ore.
Posibil.
Ce vrei să facem?
Du-te dracu'!
Nu e vina mea că Murtha e agitată.
E problema Resurselor Umane, Janice...
Am citit raportul.
Sun pentru că e greșit numărul dosarului.
Nu știu ce standarde...
În primul rând, Miracle Whip nu e maioneză, da?
Dacă arată la fel, nu înseamnă că au același gust.
În al doilea rând, de fiecare dată folosesc...
... își bate joc de voi.
Cum v-a văzut? Ce ați făcut?
Am claxonat și i-am făcut cu mâna.
Cum adică ce am făcut? Tipul e alunecos.
N-a reușit nimeni să-l urmărească.
- E un profesionist. - Și profesioniștii fac greșeli.
Într-o zi, Ehrmantraut o să facă un pas greșit.
Trebuie doar să fim acolo când se va întâmpla.
Adolescenții ăștia. Uneori îți vine să-i sugrumi.
Cum se descurcă?
Prăjiturica asta...
Aș putea să am grijă de ea o viață.
E cel mai dulce bebeluș. Da, așa e.
Pe Flynn nu-l prea văd.
Mașina aia îl ține ocupat.
Da...
Tu cum te descurci?
Sunt bine.
Cum merge terapia?
Dave m-a ajutat enorm când am trecut prin faza aia...
Cum e doctorul tău...
- Peter. - Peter.
E bun. Simt că fac progrese.
Grozav.
Încearcă să rezolvi problemele.
Scumpo...
Ce e?
E în regulă.
Lasă-mă s-o iau pe Holly și vorbim despre asta.
Nu...
Bine, e în regulă.
Vorbește cu mine.
Spune-mi ce se întâmplă.
Trebuie să iau decizia potrivită.
Trebuie să fie în siguranță.
Copiii?
Sunt în siguranță. Absolut.
Îmi e atât de dor de ei...
Vreau doar să fiu cu ei.
Îi aducem înapoi când vrei tu.
Nu.
Trebuie să rămână. Dar...
Nu știu ce să fac.
Orice aleg, nu e bine.
Skyler, trebuie să-mi spui ce se întâmplă.
Știu că uneori...
Știu că mă crezi o gură spartă.
Dar dacă simți că nu poți vorbi cu mine,
nu știu ce mă fac.
Deci...
De ce n-ar fi copiii în siguranță?
În siguranță față de cine?
De noi.
De mine și de Walt.
Vrei să spui că nu sunteți niște părinți buni?
Nu e așa. Nici pe departe.
Marie...
Sunt lucruri pe care nu le știi.
Dacă ai ști,
n-ai mai vorbi niciodată cu mine.
Încearcă-mă.
Bine. Dacă n-o spui tu, o voi spune eu.
Skyler, trebuie să-ți ierți aventura cu Ted.
Ce?
Nu-ți poți bate capul
din cauza unei aventuri tâmpite.
- Ți-a spus Walt. - Nu da vina pe el.
Eu l-am obligat și nu voiam să spun nimic.
Dar nu suport să văd cum te chinui atât.
Trebuie să te ierți, Skyler.
Ai avut atâtea probleme cu Walt. Și Ted e un bărbat arătos.
Ești om. Și eu m-am gândit...
Nu m-am gândit serios, dar înțeleg tentația.
Da.
Nu e bine să-ți iei lucrurile astea de pe inimă?
Da.
- Eu mă simt mai bine. - Da...
Celor care le place gustul, dar nu și prețul,
există un caviar artificial făcut din varec,
un tip de algă marină.
Prețul e mai mic
și arată, miroase și are același gust cu cel adevărat.
Ne apucăm de treabă?
Spre deosebire de caviarul...
Tocmai am primit o știre de ultimă oră.
Poliția a extins căutările
copilului dispărut în Mckinley County după patru zile fără niciun indiciu.
Drew Sharp, de 14 ani, a fost văzut ultima dată joi dimineața.
Autoritățile au extins astăzi căutările
de la est de Crownpoint până la Hospah și White Horse.
Sharp a fost văzut ultima dată pe o motocicletă
în deșertul din spatele casei.
Investigatorii întreabă...
Jesse, nimic nu se va schimba.
Părinții copilului...
Știu. Crede-mă.
Nu pot să dorm de câteva nopți, mă gândesc numai la asta.
Jesse, acum ne putem susține.
Avem tot ce ne trebuie,
nu răspundem decât în fața noastră.
În aproximativ un an, un an și jumătate,
după ce terminăm metilamina și ne facem banii,
o să fie timp și pentru contemplare.
Dar până atunci...
Mergem înainte.
Ne desfășurăm afacerea cum vrem noi
și ne asigurăm că așa ceva nu se va mai întâmpla.
Bine?
Uite...
Termin eu aici.
Du-te acasă.
- Ești sigur? - Da.
Mă ocup eu.
Du-te.
Salut.
Da, tocmai plecam.
Bine.
E cineva?
Walter?
Ce faci aici?
Am venit să aduc produsul. Tu ce faci aici?
Trebuie să discutăm asta. Vino.
Salut.
Unde sunt mașinile voastre?
Am parcat în spate.
Ai putea să faci la fel.
Bine.
Ce e?
De azi dimineață, am scăpat de trei mașini care mă urmăreau.
- Ce? - Poliția e pe urmele mele.
Mă pândesc de ceva vreme.
Te-au urmărit aici?
Nu. Am scăpat de ei.
N-aș veni la sediul operațiunii noastre ilegale
cu poliția pe urmele mele, Walter.
- N-ar fi înțelept. - Cum poți fi sigur?
Fac asta de ceva vreme. E o chestie elementară.
De când se întâmplă asta?
De când am început mica noastră aventură.
DEA, în special cumnatul tău,
e foarte interesat de activitățile mele.
Și acum îmi spui?
Nu credeai că m-ar interesa? Că ar fi relevantă?
M-am ocupat de asta, Walter.
Avem mii de litri de metilamină furată.
Dumnezeule! Cum poți fi atât de iresponsabil?
Liniștește-te.
Nu-mi vine să cred că ne-ai ascuns asta.
- Tu știai ceva? - Doar ce mi-a spus.
Ți-am spus să te liniștești. Totul e sub control.
Iartă-mă dacă nu am încredere deplină.
Știi că nu putem continua, nu?
Știu.
Și am decis deja.
Mă retrag.
În regulă.
Îmi pare rău că pleci, Mike.
Dar nu văd altă alternativă.
Nici eu.
Jesse, va trebui să te ocupi tu de partea de distribuție.
Mike, sper că-l vei pune pe Jesse la curent
cu îndatoririle tale?
Da. În legătură cu asta...
Domnule White...
Mă retrag și eu.
Ce faci?
Nu cred că mai pot face asta.
Și...
Cred că mă retrag.
Metilamina pe care am furat-o, pentru care era să murim,
după ce va fi preparată, face în jur de 300 de milioane.
Vrei să-mi spui că ești gata să renunți la asta?
Renunțăm la metamfetamină, nu la metilamină.
Ne vindem partea noastră.
Am pe cineva, un tip pe care-l știu de când lucram pentru Fring.
El are posibilitatea și e motivat. Foarte motivat.
Mike crede că vom face cinci milioane de fiecare.
Îmi voi plăti oamenii închiși din partea mea.
Nu-ți vei mai face griji de costurile alea de siguranță.
După asta o iau pe drumul meu.
Și Jesse la fel.
E un plan bun.
Poți să te bagi cu noi.
Ar fi bine.
Dar ești liber să-ți păstrezi partea
și să prepari în continuare.
O vindeți concurenței.
Tipul ăsta și echipa lui lucrează în Phoenix.
E o țară mare, Walter.
Sunt mulți drogați.
Mărunțiș, Jesse. Pe asta vrei să vinzi?
Pe mărunțiș? De ce?
Cinci milioane nu sunt mărunțiș.
Sunt mai mulți bani decât voi vedea vreodată.
Iar când e vorba de asta,
noi vrem să facem metamfetamină sau vrem să facem bani?
Liniștește-te, puștiule. Nu e nimeni aici.
Ești sigur?
Dacă nu, n-aș fi aici.
Mă bucur că ai ajuns.
M-a surprins telefonul tău.
Sper că plăcut.
Ți-am adus un bidon, cum am discutat.
Îl duci acasă la oamenii tăi și verifici metilamina.
Dacă ești mulțumit, îți aduc și restul.
Bine. E corect.
Discutăm despre bani?
Ăsta e gratis.
Pentru restul, vine 15.000 de...
În total, 9.975.000 de dolari.
Cu toate că aș prefera s-o rotunjești la zece.
Ne va fi mai ușor de împărțit.
- Piperat. - Batem palma?
Da. O să vorbesc cu oamenii mei, dar voi reuși să strâng banii.
Bine.
Trebuie să recunosc,
merită doar să vă scot marfa albastră de pe piață.
Marfa albastră nu va mai fi pe piață, nu?
Mi s-a părut mie ciudată cantitatea.
Două treimi din 1.000.
Dacă privesc lucrurile așa, începe să fie logic.
Nu e toată metilamina, nu?
Mai aveți un partener de care n-ați pomenit?
Cealaltă parte nu va fi o problemă pentru tine.
- Teritoriul lui nu te afectează. - Nu e suficient.
Nu cumpăr doar ca să mă aprovizionez.
Cumpăr din cauza cerinței.
Vreau să-mi extind piața de desfacere, Mike.
Nu știu ce să spun.
Vreau să-mi spui că marfa albastră nu va mai fi pe piață.
În regulă. Uite care e noua înțelegere.
Plătesc 15.000 pe galon pentru toată cantitatea de o mie.
Nici un strop mai puțin.
Nu e a mea s-o dau, Declan.
Atunci nu batem palma, Mike.
Da?
Da. Cred.
Nu știu.
De ce nu vii încoace?
La mine acasă.
Da, serios.
Salut.
Sigur e în regulă?
Nu e aici. Nu e nimeni aici.
Bine. Deci...
A intervenit ceva.
Mike a vrut să vină aici să te convingă,
dar m-am gândit că e mai bine să-ți spun eu.
Omul lui Mike nu ne cumpără marfa
decât dacă primește și partea ta.
Vrea toată cantitatea de 1.000.
Nici gând.
Credeam că o să spui asta. Dar m-am gândit
și așa e logic.
- Într-un fel. - Nu-i așa?
Când ai început să faci asta,
ai visat vreodată să ai cinci milioane?
Știu sigur că nu.
Știu că voiai doar 737.000,
pentru că aveai făcute toate calculele, matematic.
Dacă vânzarea metilaminei înseamnă că nimeni nu va mai fi ucis,
atunci eu votez pentru.
Putem s-o facem și mâine. Ne-am retrage.
Ai putea să-ți petreci timpul cu familia ta,
fără grija că pățești ceva sau că se află totul.
Nu pentru asta ai muncit?
N-am muncit atât de mult ca să mă vând.
- Nu te vinzi. - Ba da, Jesse.
Am suferit și am sângerat la propriu pentru afacerea asta.
Nu vreau s-o dau pe degeaba.
Nu știu ce să spun, domnule White.
Cinci milioane sunt bani.
Jesse, ai auzit vreodată de compania "Gray Matter"?
- Nu. - Am înființat-o
în facultate cu doi prieteni.
De fapt, eu am fost cel care i-a pus numele.
Pe atunci, era o firmă măruntă.
Aveam vreo două invenții, dar nimic impresionant.
Toți cunoșteam potențialul.
Voiam să luăm lumea prin surprindere.
Și apoi...
S-a întâmplat ceva între noi.
N-o să intru în detalii.
Dar din motive personale,
am decis să părăsesc compania.
Mi-am vândut acțiunile celorlalți doi.
M-am mulțumit cu 5.000 de dolari.
La acel moment, pentru mine era o sumă foarte mare.
Vrei să ghicești cât valorează compania aia acum?
Câteva milioane?
Miliarde.
2.16 miliarde de vinerea trecută.
Verific în fiecare săptămână.
Și mi-am vândut partea,
potențialul,
pentru 5.000 de dolari.
Mi-am vândut dreptul copiilor pentru chiria pe câteva luni.
Nu e același lucru.
Jesse, m-ai întrebat
dacă vreau să fac metamfetamină sau vreau să fac bani.
Nu e niciuna.
Eu vreau să fac imperii.
Nu știu.
Domnule White, e un imperiu al drogurilor un motiv de mândrie?
Skyler, îl ții minte pe Jesse.
Jesse, ea e soția mea, Skyler.
Bună seara, doamnă White. Mă bucur să vă văd.
Aveți o casă minunată.
- Tocmai plecam. - De ce nu rămâi la cină?
- Nu, o să plec. - Rămâi.
Haide. O să fie frumos.
N-avem nimic împotrivă, nu-i așa, Skyler?
N-avem nimic planificat.
Da.
Sigur.
De ce nu?
Vezi?
Fasolea verde e grozavă, doamnă White.
Îmi place că ați pus și migdale.
Așa gătea și mama.
Ați pus și lămâie?
Sunt de la restaurantul de pe Albertson.
Atunci...
Ați făcut bine că ați cumpărat de acolo.
Sunt delicioase.
Eu mănânc mai mult semipreparate.
De obicei nu sunt prea bune.
Pe ambalaj par întotdeauna grozave.
Ai poftă și-ți cumperi o lasagna,
o bagi la microunde, se arde toată brânza de deasupra,
e ca și cum ai mânca niște frunze vestejite.
Serios, ce naiba!
Ce s-a întâmplat cu adevărul din reclame?
Înțelegeți?
E nasol.
Cum merge afacerea?
Spălătoria.
Domnul White spunea că merge bine,
că sunteți o manageră grozavă.
Da?
Da, spunea că ați făcut din ea
o mașinărie. Una bine unsă.
Da...
Ce ți-a mai spus despre mine?
Numai lucruri bune.
Lucruri foarte bune.
Dar nu vorbim prea mult
despre viața personală...
I-ai spus și despre aventura mea?
Dacă mă scuzați.
- Știi că copiii mei sunt plecați? - Slavă Domnului!
Nu sunt plecați în oraș...
Sunt plecați. Stau la cumnata mea.
M-a pus să-mi dau copiii afară din casă.
Mi-a spus că numără zilele
până se va întoarce cancerul.
Soția mea de-abia așteaptă ca eu să mor.
Afacerea asta e tot ce mi-a rămas.
E tot ce am.
Și tu vrei să mi-o iei.
Știam eu că o să faci o prostie.
- Mike... - Nu te deranja, Walter.
Hai în birou.
Nu prea cred.
Nu e o rugăminte.
Ai putea să te faci comod.
Mâine facem afacerea. Se va întâmpla
și tu n-ai cum s-o oprești.
- Ai înțeles? - Deci e în regulă să-mi furi...
Și ca să mă asigur de asta, noi doi vom petrece noaptea
împreună în acest birou.
- Ca și acum ar fi ziua mea. - Mike...
După ce facem vânzarea, îți vei primi banii. Îți garantez.
Lasă-mă s-o prepar. Îți dublez banii și tot scapi.
N-am văzut pe nimeni să refuze cinci milioane.
Mike, trebuie să mă asculți.
Nu, Walter. Ultimul lucru pe care vreau să-l fac
e să te ascult. Stai joc.
În regulă.
Walter, sunt într-o mică încurcătură.
Trebuie să rezolv ceva înainte să facem vânzarea.
Nu știu de ce, dar n-am încredere să te las singur cu metilamina.
Va trebui să te leg.
Cred că glumești.
Ridică-te, te rog.
Ridică-te.
Întoarce-te.
Întinde brațele.
Sus.
- Doamne. - Stai jos.
Stai jos.
Ridică mâna.
Îmi pare rău.
În regulă. Cărui fapt îi datorăm plăcerea?
Am venit să discutăm despre hărțuirea clientului meu.
O să fie tare.
Domnul Ehrmantraut a devenit subiectul
unei persecuții vicioase, neîncetate și neautorizate.
Gomie, crezi că sună bine?
N-am idee despre ce vorbește.
Prefă-te cât vrei, Fonzie.
Dar știm că mi-ați urmărit clientul zi și noapte.
Nu mai poate nici să-și petreacă câteva clipe cu nepoțica lui
fără să vă ascundeți prin tufișuri
și să vă holbați prin binoclurile voastre.
E deranjant.
Asta îi afectează sănătatea fizică și psihică.
Aș zice că n-are nimic.
Unele răni se văd doar la interior.
Nu aveți mandat pentru supraveghere, nu?
Teoretic, supravegherea asta la care te referi
ar fi în limitele legii.
N-avem nevoie de un mandat să urmărim pe cineva
în locurile publice. Teoretic.
Da, e corect teoretic.
Și totuși, eu aș spune că o asemenea supraveghere
ar însemna o hăituire.
Care e ilegală.
Nu știu ce găsiți voi interesant la clientul meu și nu vă judec.
Dar din păcate, el nu prea vă place.
Așa că am cerut un ordin de restricție
împotriva DEA din partea domnului Ehrmantraut.
Unde ai făcut facultatea, Goodman?
În același loc de unde ți-ai luat și costumul ăsta?
Știi cui îi place costumul ăsta?
Judecătoarei Papadoumian. Crede că mă îmbrac foarte bine.
Știi ce urăște judecătoarea Papadoumian?
Să vadă cum poliția hărțuiește un cetățean în vârstă.
Scuze.
Să-l așteptați pe șerif.
Veți primi ordinul într-o oră.
Să mergem.
Cine mama naibii ar elibera așa ceva?
Papadoumian.
E ca Ho Chi Minh.
Ce facem?
Nu prea avem de ales. Îl lăsăm în pace.
Momentan. Ordinul va fi retras și Goodman știe asta.
Nu văd ce câștigă cu asta,
dar dacă Ehrmantraut vrea o luptă,
o să primească una.
- Am riscat mult. - Și a mers.
Dar nu pentru mult timp.
Are dreptate cu ordinul. Va fi retras cât ai bate din palme.
Între timp, obsesia lui Schrader pentru tine a luat amploare.
Distracție plăcută cu asta.
Cât timp am?
Poate 24 de ore.
E suficient.
Sper. Orice ai plănuit,
ar fi bine să termini cât mai ai șansa.
- Unde e? - Mike...
- Mike! - Dă-te la o parte.
Stai jos.
Mike! Așteaptă.
- Număr până la trei. - Domnul White are o idee.
- Mike, vorbesc serios. - Unu.
- Doi. - E o idee grozavă.
Noi ne primim cele cinci milioane și el își primește metilamina.
Ascultă-l.
E adevărat, Walter?
Toată lumea câștigă.
Muxat de AmoKk @ FZHD Team