Tidligere på The Big Bang Theory...
- Hva er dette? - Bare litt matte vi ikke trenger.
Det er en annen tilnærming.
Prøver dere å gjøre styringssystemet enda mindre?
Det er bare en teori. Den er ikke fullstendig.
Jeg vil ha dette.
Men vi har møtt spesifikasjonene vi var enige om.
Skal det være mindre, krever det flere uker med nye utregninger.
Få guttungen med to skjorter til å gjøre det.
Om jeg får lov:
Vi har lagt ned mye arbeid i denne prototypen.
Det er en elegant løsning, og aller viktigst: Den fungerer.
Det er gode poenger.
Takk for at dere presenterte dem så godt.
Lag dette.
OG NÅ...
- Champagne, champagne. - Takk.
Og eplejuice til verdens høyeste andreklassing.
Ikke bøyelig sugerør, litt av en fest.
En skål, takk for støtten
mens vi jobbet med Luftforsvars-prosjektet,
og dere skal vite at vi ikke kunne klart det uten dere.
- Så skål! - Skål!
Hyggelig at dere takker oss, men dette er deres fortjeneste.
Ja, dette gjorde dere selv.
Uten meg.
For å lykkes uten Raj.
Hva skjer nå?
Fase to, vi tester den, perfeksjonerer den og håper å leve lenge nok
til å se filmen basert på livet vårt med kjekkere versjoner av oss.
Jeg vil definitivt leve lenge nok. C-vitamin.
I morgen tidlig er vi i gang igjen.
Uten meg.
Jeg håper ikke han blir med i filmen. Han er litt deprimerende.
Leonard Hofstadter. Tilgang innvilget.
Jeg blåser i om denne greia svir netthinnene mine,
den får meg til å føle meg spesiell.
Før vi tester, tror jeg vi...
- Hva i svarte? - Hvor er alt sammen?
Hvem andre har tilgang til dette rommet?
Det er et sikret laboratorium i et gradert anlegg,
bare Staten og oss.
Dette er veldig forvirrende.
Men filmen ble nettopp god.
Beklager, men jeg forstår det ikke.
Du kom inn på laboratoriet midt på natten,
tok prototypen og all forskningen uten å si noe til oss?
Høres ut som du forstår det.
Hvorfor gjorde du det?
Dere fullførte fase én. Nå ordner vi resten.
Hvor har dere flyttet den?
Det kan jeg ikke si.
Iverksetter dere fase to?
Det kan jeg ikke si.
Vent, så dere skal bare ta alt arbeidet vi har gjort
det siste året og kaste oss til side?
Det kan jeg si, ja.
Dette er veldig opprørende.
Det var trist å høre.
Som dere vet, er det primære fokuset
for Forsvaret folks følelser.
Hvis det er sarkasme, kan du spare den til fienden.
Jeg flytter kanskje ut snart. Jeg tror jeg har funnet et sted.
Det var trist å høre.
Ja vel? Du har sendt meg leilighetsannonser.
Tja... Det er sant.
- Hvor flytter du? - Og når? Men også hvor?
Bert har et rom til leie.
Så du blir romkamerat med Bert?
Nei, det er ganske privat, faktisk.
Det er over garasjen hans.
Så jeg ser ham bare når han parkerer bilen,
vasker klær eller spiller trommer i spisestuen min.
Så fint for deg. Jeg har faktisk nyheter selv.
La oss bare gå tilbake til når han flytter ut.
Ok, greit.
Jeg ble bedt om å være gjesteforsker på Princeton.
- Fantastisk. - Gratulerer.
Takk, men jeg blir borte i noen måneder,
og jeg vet ikke hva Sheldon vil synes om det.
Kom igjen, han er voksen. Han kan ta vare på seg selv.
Tror du virkelig det?
Igjen, det er sant.
Hvordan kan man jobbe med noe i et år, og så tar de det bare?
Jeg kan ikke tro at Luftforsvaret behandler oss sånn.
Det er så jeg vurderer å slutte å betale skatt.
Synd jeg er så glad i skattemeldingen.
Luftforsvaret har gjort det igjen. De sletter livet vårt.
Tredje etasje, feil leilighet.
Men om noen skal rydde ut leiligheten din og forsvinne, må det være Penny.
Hun kan forsvinne, men hun vil definitivt ikke rydde noe.
Greit, alt er her.
Hei, hva skjer?
Du vil ikke tro det. Forsvaret konfiskerte prosjektet vårt.
- Hva? - Du tuller, hvorfor gjorde de det?
Det ville de ikke si.
Jeg føler meg så forrådt.
Jeg har alltid trodd onkel Sam
var en snill onkel som kom med gaver,
men det viser seg at han er den andre typen.
Sheldon, så dumt.
Takk. Kan vi bare snakke om noe annet?
Ja, hva skjer med dere?
Gi oss noen gode nyheter.
Amy har noen nyheter.
Ja...
Raj flytter ut.
Nei. Når da?
Går det bra med deg?
Ikke egentlig.
Skal jeg sette på litt Neil Diamond? Det får deg alltid til å føle deg bedre.
Nei, da blir du bare lysten, og jeg er ikke i humør.
Jeg mener, et helt år bortkastet.
Du glemmer kanskje en annen prestasjon det siste året.
Ja, vi brakte liv til verden.
Var det så viktig for deg at vi fikk barn?
Jeg er glad for det, men jeg gjorde jo ikke så mye.
Etter de første tre minuttene var det stort sett bare deg.
Har du fortalt ham om Princeton ennå?
Nei, jeg venter til han er i godt humør.
Vennen, du lever kanskje ikke så lenge.
Kanskje jeg ikke burde dra.
Slutt. Han klarer seg.
Sikkert, og han vil ha deg og Leonard rett over gangen hele tiden.
Å, fanken. Kanskje du ikke skal dra.
Må stikke. Morn.
Jeg beklager at jeg overskred min tildelte toalett-tid.
Føler du deg bra?
Ikke egentlig, sorg kan visst hemme fordøyelsen.
Det var trist å høre.
Jeg satt og jeg satt, men til ingen nytte.
Jo mer detaljer, desto tristere.
Kanskje dette vil muntre deg opp.
Jeg har laget havregrøt, ren.
Hva er anledningen?
Ingen anledning, jeg ville bare gjøre noe hyggelig for deg.
Du er så snill.
Jeg vet ikke hvordan jeg klarte meg uten deg.
Så søtt, men du klarte deg helt fint på egen hånd.
Jeg trodde også det, men jeg har innsett
at jeg er helt avhengig av deg.
Sheldon, nå er du tåpelig.
Nei, å våkne hver morgen
og vite at du er der er en stor trøst for meg.
Smakløs.
Hvordan klarer du det?
Det du må gjøre, er å legge Luftforsvars-prosjektet bak deg
og hoppe i noe nytt.
Vi har jo kvantekognisjon-eksperimentet vårt.
Du og jeg kan bruke mer tid på det.
La oss si at vi lykkes
med å bevise at bevisstheten skaper virkeligheten.
Hva ville vi egentlig ha oppnådd?
Et brød koster fortsatt tre dollar.
Jeg er forvirret. Du sier alltid at du vil tilbringe mer tid med meg.
Ja, jeg har sagt det.
Ofte, det er veldig irriterende.
Har noe endret seg?
Er det noe du ikke forteller meg?
Jeg er tilbudt en sommerstilling på Princeton.
Princeton, en flott institusjon.
Stedet der Albert Einstein underviste,
og der Leonard fikk doktorgraden, så det kan ha gått nedover.
Den, ja.
Så flott, gratulerer.
Jeg har ikke takket ja ennå. Jeg ville snakke med deg først.
Hva er det å snakke om? Du må ta den, det er viktig.
- Det er du også. - Takk, men det går bra.
Er du sikker?
Ja. Jeg har kanskje mistet rettesnoren og kjæresten min,
men en tykktarm full av gårsdagens måltider holder meg med selskap.
Men takket være fiberfrokosten din,
vil nok den også forlate meg.
Ja vel? Har han ikke rosiner eller bananskiver eller noe i den?
Jeg tror ikke ren havregrøt var poenget med den historien.
- Jeg liker litt brunt sukker... - Dere.
Beklager. Du skal fortsatt dra, ikke sant?
Jeg vet ikke, Sheldon er så sårbar akkurat nå.
Kom igjen. Hvis rollene var omvendt,
ville han være på første tog til New Jersey,
eller andre tog hvis det var tenåringer på det første.
Litt avstand kan være fint.
Forrige gang et stort prosjekt endte for Howie,
sluttet han ikke å følge meg rundt.
Han ble med meg for å ta mammogram.
Er det noe galt i det?
Nei, han ville ta et sammen med meg, som en slags skrudd parmassasje.
Og likevel fødte du barnet hans.
Du er da glad for denne muligheten, ikke sant?
Så klart. Jeg får være med i det første teamet
som bruker radonmarkører til å kartlegge...
Ok. Et enkelt "ja" holder.
- Du må dra. - Ja, men hva om Sheldon...
Ok. Forholdet deres tåler å være på avstand en stund.
Dere er ikke så veldig fysiske.
Du vet ikke hva som foregår bak lukkede dører.
En masse forelesninger?
Greit, så vet du det.
Men hvis du ikke drar, kommer du til å angre.
Vent.
Supert.
Du glemte noe hjemme, en stor klem!
Jeg fant den rett ved siden av disse kyssene.
Det er for sent for meg, redd dere selv.
Gleder du deg til å få ditt eget sted igjen?
- Ja, men jeg vil savne dere. - Vi vil savne deg også.
Du kan prøve å si det uten å smile.
Jeg prøver. Dette er det beste jeg får til.
Hva gjør du?
Hva ser det ut som?
Jeg spiller trist munnspill
i en leilighet like tom som hjertet mitt.
Hvorfor det?
Jeg føler blues. Skatten min dro fra meg.
Kom igjen, Sheldon.
Amy er bare borte i noen måneder,
og nå som jeg flytter, er det gamle rommet ditt ledig,
så du kan være der så ofte du vil.
Kan jeg snakke med deg i gangen et øyeblikk?
Ja visst.
Sheldon, nå er du tåpelig.
Er jeg? I går hadde jeg et Luftforsvars-prosjekt,
en kjæreste som bodde hos meg, og min gode venn Raj rett over gangen.
Bryr du deg virkelig om det siste?
Nei, men den listen hørtes litt tynn ut.
Istedenfor å dvele ved det negative, tenk på dette:
Kjæresten din fikk en fantastisk mulighet,
som gir deg muligheten til å vise henne
at du er en kjærlig og lojal kjæreste.
Så lure henne.
Greit, la meg begynne på nytt. Du og Amy...
Kan jeg få tingene mine? Høres ut som det vil ta en stund.
Jeg har savnet deg.
Kom hit, la oss snakke.
Høres alvorlig ut. Har jeg vært en slem gutt?
- Kommer jeg til å få ris... - Bare lytt!
Jeg vet ikke om du vet dette,
men når du er mellom prosjekter, har du en tendens til å bli litt usikker.
Litt klengete.
Jeg vet det, og jeg beklager.
Ok, slutt.
Jeg elsker når du er kjærlig, men dette kommer ikke fra et bra sted.
Unnskyld meg, men hva gjorde du da du jobbet på den allergimedisinen
i to år, og FDA stoppet prosjektet ditt?
Jeg meldte oss på kurs i selskapsdans.
Ok. Og hva gjorde du da de fjernet deg fra anti-soppteamet?
Jeg fikk oss til å få barn.
Og?
Kom an.
Og nå fikk filmen 18-årsgrense.
Hei, skal du noe sted?
Nei, men du skal, så jeg kjøpte denne som gave.
Sheldon, det er ikke nødvendig.
Jo, det er det. Leonard påpekte for meg
at jeg ikke alltid er en kjærlig og lojal kjæreste,
så her har du en kvalitetskoffert.
Takk.
Selgeren sa den kunne overleve en flystyrt, så...
Kanskje du burde fly i den.
Betyr dette at det er greit at jeg drar?
Jeg gleder meg ikke til det,
men det er en fantastisk mulighet, og du må ta den.
Dessuten ligger Princeton i New Jersey,
så du vil ikke akkurat ønske å bli.
Du har ikke bursdag, men hvis du er interessert...
- Det er jeg. - Ok.
Og bare så det er klart,
jeg er ikke intim med deg for å hindre deg i å dra.
Jeg tenkte ikke det.
Nei, men jeg advarer deg bare.
Hvis du er 5000 km unna og får lyst på litt av dette,
kan jeg ikke skype det til deg.
Jeg er villig til å ta den sjansen.
Greit, la oss gå til soverommet,
ta av oss klærne, brette dem pent
og delta i vill elskov.
Hva om vi ikke bretter klærne våre i det hele tatt?
Eller hva om vi bretter dem?
- Her er nøkkelen din. - Takk.
Når jeg har kommet på plass, skal jeg invitere dere.
Det vil vi gjerne.
Jeg kan ikke få takket dere nok for at dere tok meg inn.
Jeg var ganske langt nede...
Amy, din uskikkelige heks.
Uansett, som sagt
var jeg ganske langt nede,
og hadde det ikke vært for venner som dere...
Du godeste, den slags stimulering er svært effektiv.
Jeg kan ikke konkurrere med det, ha det.
Skal vi la dem være i fred?
Jeg vil, men jeg tror ikke jeg kan.
Ok, det går bra nå.
Ok, bilen venter. Vil du følge meg ned?
Selvfølgelig. Her, la meg.
Jeg har undersøkt litt om New Jersey,
og det gledet meg at det viktigste landbruksproduktet er gresstorv.
- Er det? - Ja.
Kanskje jeg har vært strengere mot dem enn de fortjener.
Tror du det er mulig at du kan nyte å være alene en liten stund?
Det er vanskelig å si. Jeg har egentlig aldri bodd alene.
Hva om jeg blir rar og eksentrisk?
Jeg vil elske deg uansett.
Howard Hughes hadde urinen sin på melkeflasker.
Vi krysser den broen når vi kommer til den.
Sender du SMS når du kommer til flyplassen?
- Det skal jeg. - Når du er ved utgangen?
Og hvis du ser noen skuespillere fra Game of Thrones på førsteklasse?
Jeg vet ikke hvordan de ser ut, men greit.
- Ikke glem å skype når du kommer frem. - Nei da.
- Og hver morgen. - Skal bli.
Nå er jo ni for meg midt på dagen for deg,
så la oss unngå "god morgen, god ettermiddag" -problemet,
og la oss bare si: "Hei."
Bra tenkt.
Og husk at jeg er stolt av deg og støtter deg i alt du gjør.
Takk, det betyr mye.
Og en siste ting, hvis du skulle samarbeide med en mannlig forsker
som er like smart og like høy som meg og har hår som Thor,
vil jeg at du trekker deg bort fra situasjonen og ringer meg umiddelbart.
Oversatt av: Tommy Lund
Norwegian