Jag vet inte varför jag undvek Harry Potter-böckerna så länge.
De är hur bra som helst. Jag började precis läsa del sex.
Den är bra. Dumbledore dör i den.
Ja, jag vet. Jag var inte beredd på det heller.
- Varför avslöjade du det? - Du tog upp ämnet.
Jag bidrog med intressant fakta om ämnet. Det kallas för konsten att konversera.
Okej, din tur.
- Nu har du förstört hela boken. - Bra.
Vad är det för fel på dig?
Om jag hade gjort det, hade du gnällt om det i flera veckor.
Jaså, Leonard? Ska du få ännu ett av dina utbrott nu?
- Utbrott? Får JAG utbrott? - Ja, och jag har en teori om orsaken...
...på grund av din laktosintolerans har du bytt till sojamjölk.
Soja innehåller östrogenliknande substanser.
Jag tror att dina morgonflingor förvandlar dig till en hysterisk kvinna.
Du är helt otrolig. Jag vet inte varför jag står ut med dig.
- Du är kontrollerande, du är irriterande... - Nu gör du det igen...tjat, tjat, tjat...
Du bevisar bara att jag har rätt, lilla damen.
Vet du vad? Dra åt helvete, Sheldon!
Du är den jobbigaste personen jag någonsin har träffat.
Är jag jobbig? Du kritiserar mitt beteende hela tiden.
"Sheldon, prata inte om dina toalettbesök när vi äter frukost."
"Sheldon, när universitetets rektor håller ett minnestal vid en begravning" -
- "gäspa då inte och peka på din klocka."
"Sheldon, släng inte mina tröjor för att du tycker att de är fula". Du är omöjlig.
Det var droppen. Jag behöver inte stå ut med det här.
Faktum är att jag har din underskrift på rumskamratkontraktet -
- vilket innebär att du måste göra det.
Det här är vad jag tycker om ditt rumskamratkontrakt...
- Plocka genast upp det där! - Nej.
Rumskamratkontraktet, sektion 27, paragraf 5:
Rumskamratkontraktet, i likhet med den amerikanska flaggan, får aldrig vidröra golvet.
Det bryr jag mig inte om.
Jag behöver inte göra nåt du säger, för...
...jag tror inte att jag vill bo här längre.
Vart ska du?
Jag ska bo med Penny och inte med dig, din jävla galning.
- Jävla galning? - Ja.
- Leonard...vänta. - Vad vill du?
Husalfen Dobby dör i bok sju.
- Här har du. - Bra, kom in.
Ska du inte säga tack?
Det är min resväska. Jag lånade ut den till dig för två år sen.
Då borde jag väl säga att jag gjorde sönder hjulen och handtaget.
Ska alla från Bernadettes företag åka till Vegas?
Nej, bara jag, hon och några av höjdarna. Det är en del av bonusen hon fick.
Häftigt. Hittade hon ett botemedel mot nåt?
Inte direkt...de spenderade en massa pengar på att utveckla en mjällmedicin -
- som hade ett hemskt analläckage som biverkning.
Finns det en bra typ av analläckage?
Det var Bernies idé att de skulle sälja det som ett botemedel mot förstoppning istället.
Snyggt sätt att vända nackdel till fördel. Du vet...av nåt som kommer ur din bakdel.
- Du...jag vill be dig om en tjänst. - Visst.
Min mamma har varit ett känslomässigt vrak -
- sen tandläkaren hon dejtade, dumpade henne.
Dumpade henne? Använde han en gaffeltruck eller?
Förlåt...
...sjuklig fetma är inte roligt.
Hon är enorm. Det var roligt.
Jag hoppades att du kunde kolla till henne i morgon kväll -
- och se så hon mår bra. - Hallå...jag är singel.
Lördagskväll är partykväll.
Jaså? Vad har du för planer då?
Jag kanske kör ner till Hollywood, kollar in några klubbar och ser om jag har nån tur.
Säg mig om det här låter bekant?
Du betalar 100 kronor för att parkera, du står på trottoaren i en timma -
- tills du bryter ihop och ger dörrvakten 150 spänn för att släppa in dig.
Du knuffar dig fram till baren, där du dricker en 125-kronors Cosmopolitan.
Sen stirrar du på nån söt tjej och föreställer dig ert perfekta liv tillsammans.
Era barn, era barnbarn...
Under tiden går hon därifrån med en kille som hävdar att han skrev "Beverly Hills Chihuahua".
Sen ger du upp tanken på att någonsin hitta kärlek, köper en paj -
- och äter den i din bil på parkeringsplatsen.
- Vilken tid ska jag vara hos din mamma? - Jag sa runt sju till henne.
Jag svär. Den där mannen är den mest egoistiska -
- outhärdliga människa jag någonsin har träffat.
Men ni två är ju ett så sött par.
Som Bert och Ernie.
Ni lär mig till och med saker om ord och siffror.
Jag har fått nog. Jag kan inte bo med honom en enda minut till.
- Vart ska du ta vägen då? - Jag tänkte flytta in hos dig.
- Är det ett problem? - Nej, inte alls. Det är...jättebra.
Det är fantastiskt. Jag kan bara inte hjälpa att jag tycker synd om Sheldon.
Jag menar...hur ska han klara sig utan dig...
...Ernie?
- Han har Amy nu. - Jo, men det är inte samma sak.
Varför inte?
Tja...okej, du vet i "Harry Potter och Halvblodsprinsen"...
...Ron övergav inte Harry, när Harry började dejta hans syster.
Blir Harry och Ginny ihop?
Ledsen...spoiler alert. Min poäng är: hur mycket jag än vill bo med dig -
- så kan jag inte göra det när jag vet hur mycket Sheldon behöver dig.
Det enda han behöver mig till, är som hans strykpojk, hans springpojk, hans dörrmatta.
Tja, du vet vad man säger: om det inte är trasigt...
Det låter som om du inte vill att vi ska bo ihop.
Nej, nej...det vill jag. Det vill jag. Det är bara...
- Det är ett väldigt stort steg. - Är det?
Vi umgås hela tiden. Finansiellt sett skulle det bara vara fördelar.
Kan du komma på en anledning till att vi inte borde göra det?
Tja...
Jag är bara lite törstig.
- Jag har ingen aning. - Bra. Jag hämtar min prylar.
Okej...flippa inte ur nu. Du kan få det här att fungera.
Kan du rensa en hylla åt mig i badrummet? Jag äter MASSOR med mediciner.
Snälla, säg att några av dem är ångestdämpande...
Är du redo för efterrätt?
Nej tack, Mrs. Wolowitz.
Som det är nu, måste jag bära min mage härifrån, som nån brandman som räddar en bebis.
Snälla nån, du är ju som ett provrör med brunt vatten i.
- Ät lite efterrätt. - Jag kan faktiskt inte det...
...men det var väldigt trevligt att äta din bringa och -
- höra om allt du har låtit avlägsna från din kropp under årens lopp.
Jag visste inte att man kunde ha en cysta inuti en annan cysta.
Läkaren sa att de var som ryska babusjka-dockor.
Om du måste gå, vad sägs om att jag plockar ihop lite rester till dig att ta med?
Det skulle vara härligt. Tack.
Mrs. Wolowitz...
...är det bra med dig? - Bry dig inte om mig.
Jag gråter bara när jag känner mig ensam och inte har någonting att leva för.
Jag...jag antar att jag kan stanna för lite efterrätt.
- Bra. Tycker du om "chocolate chip"-ostkaka? - Visst.
Då bakar jag en.
En Mr. Mxyzptlk-actiondocka. Den är Leonards.
Barnslig leksak.
En "Star Trek-The Next Generation"-strålpistol. Den är Leonards.
Barnslig leksak.
Ett "Game of Thrones"-långsvärd. Samlarupplaga.
Leonard och jag köpte det ihop. Det är lite av ett etiskt dilemma.
Äh, jag behåller det.
Så hur ser din plan ut framöver?
Jag antar att jag måste hitta och förädla en ny rumskamrat.
Vilken uppgift det kommer bli.
Vet du hur ociviliserad Leonard var när jag tog honom under mina vingar?
Nej.
Det tog mig en evighet att få honom att börja använda ett toalettschema.
Han brukade gå närhelst han kände för det.
- Som en hund-pojke. - Precis.
Säg att du kunde hitta en rumskamrat som var en vetenskapsman -
- och redan familjär och bekväm med ditt sätt då?
Det vore idealiskt. Om en sådan person existerade, skulle jag säga ja, utan frågor.
Bra. Här har du mig!
Vänta...
Här är vem var?
Jag. Är inte jag den perfekta rumskamraten för dig?
Tänk på det, Sheldon...
Jag är ingen främling, vi är intellektuellt kompatibla.
Jag är villig att köra dig runt stan, och dina egendomliga personlighetsdrag -
- som andra finner motbjudande och raseriframkallande, ser jag bara som gulliga.
Vad säger du?
Ge mig en anledning till att det här inte är en fantastisk idé.
Se bara...det kan du inte.
Jag ska gå och se om Leonards rum är stort nog för min vattensäng.
Polarn Leonard.
- Vad vill du? - Hej, polarn.
Jag pratade precis med Amy och hon fick mig att inse att -
- den här fnurran på tråden mellan oss två, är en massa väsen för ingenting.
- Säger du det? - Ja. Allt är förlåtet, så kom hem.
Jag fixar lite varm sojachoklad till dig -
- och sen berättar jag för dig om vår nya, spännande "vem bryr sig"-toalettpolicy.
Kom till saken, Sheldon.
Okej...Amy har bestämt att hon vill flytta in hos mig -
- så jag vill att du kommer hem igen, din älskvärde kanalje.
Det var mycket gelé det...
- Hej. Vad händer? - Lyssna på det här...
Helt plötsligt vill Sheldon ha mig tillbaka, för att Amy vill flytta in hos honom.
Jaså? Intressant.
För sent, kompis. Jag stannar här.
Penny och jag är väldigt lyckliga med att bo tillsammans. Eller hur?
Det är som om lyckan vägrar lämna lägenheten.
Snälla Leonard...
Om Amy flyttar in, skulle vår relation hamna på en intimitetsnivå som den inte är redo för.
Precis! Det är en verklig anledning.
Och det betyder inte att ni inte bryr er om varandra.
Det betyder bara att saker går snabbare än du vill, och det är helt okej.
Om han inte vill bo med henne, borde han tala om för henne hur han känner.
Han kanske inte vet hur han ska säga det, utan att såra hennes känslor.
Känslor? Vem är jag..? En hippie i ett kärleksparad?
Problemet är att hon presenterade en rad logiska argument -
- som jag inte kunde bemöta. - Visst är det hemskt? - Ja!
Jag är ledsen, Sheldon. Jag kan inte hjälpa dig.
Spoiler alert...den här dörren kommer snart slås i ansiktet på dig.
Där är du ju.
När får jag en nyckel till vår lägenhet?
- Hallå? - Hej. Hur gick det med min mamma igår kväll?
- Okej, antar jag. - När gick du hem?
Jag är faktiskt fortfarande kvar.
- Va? Sov du över? - Ja...
...efter middagen såg vi en repris av Rockford Files -
- och sen öppnade hon en flaska gräddlikör -
- och innan jag visste ordet av, stoppade hon om mig i din säng.
- Har du haft på dig min pyjamas? - Mmhmm.
Hur kan du sova i den här egentligen?
Silkespyjamas på sammetslakan? Jag gled ur sängen typ tre gånger.
Rajesh! Är du vaken? Vill du ha frukost?
Oboy...frukost!
Raj, lyssna på mig. Du måste ta dig därifrån.
Men jag har en gräddlikörbaksmälla och jag känner lukten av crêpes...
Om du inte sticker nu, kommer hon använda sig av mat och skam -
- för att hålla kvar dig där resten av ditt liv.
- Howard, sluta... - Tro mig, du är inte jude. Det är så de fångar dig.
Nu är du löjlig. Jag kan gå härifrån när jag vill.
- Jaså? Var är dina kläder och dina skor då? - De är på stolen, på andra...
Oy vey...
Hej, din hemsabotör!
- Vad har jag gjort? - Du gav Leonard ett ställe att ta vägen...
Tack vare dig är Amy ute och köper Hans och Hennes-handdukar.
Som om jag skulle torka mig med nåt som har ett possessivt pronomen på sig.
Okej...hör på mig...
Sanningen är den att jag inte vill att han ska bo hos mig.
Bra! Sparka ut honom! Krossa hans hjärta! Alla skulle vinna...
Nej, jag vill inte krossa hans hjärta. Jag älskar honom, men det här går för snabbt.
Tycker du att det här är snabbt?
Det är bara en tidsfråga innan jag kommer få se Amys benhår i min dusch.
Ja, och jag har sett de där benen. Du borde nog skaffa dig lite propplösande.
Vänta nu...
Om du inte vill bo med Leonard, varför säger du inte det till honom?
Du vet ju hur han är. Han är ömtålig och känslosam.
Det är för att han dricker för mycket sojamjölk.
Jag vet inte vad vi kan göra, annat än att säga sanningen till dem.
Jag antar att vårt enda val är att möta de skrikande, arga anklagelserna -
- och det gälla kvidandet av hopplöshet.
Ja...och vem vet hur Amy kommer reagera.
- Här är lite mer is. - Tack.
Hur tänkte vi egentligen?
Vi borde ha gjort det på det vanliga sättet.
De där kinesiska akrobaterna i Cirque du Soleil, fick det att se så enkelt ut.
Ärligt talat...om jag kunde böja mig så långt, vad skulle jag då ha dig till?
Om du kunde böja dig så långt, skulle du göra oss båda en tjänst.
- Hej, Raj. Hur är läget? - Du hade rätt! Jag kommer inte härifrån!
- Är du fortfarande hos min mamma? - Jag är fånge här...
...mina kläder har legat i tvätten hela dagen och hon har gömt mina nycklar.
Jag tror att de kan vara i hennes bh, för det skramlar när hon går.
Vad ska jag göra?
Du ville ju ha en kvinna i ditt liv. Nu har du en...
- Kom igen, Howard. Hjälp mig! - Rajesh, tatellah, jag har fyllt ett bad åt dig.
Herregud...hon ska väl inte bada mig?
Jag önskar att jag kunde säga nej.
- Okej...tack för hjälpen i vilket fall. - Men Howard...
- Borde vi åka hem och rädda honom? - Det är för sent...
...vi träffar honom på hans Bar Mitzvah.
Här kommer det...jag hämtade kinesmaten, precis som Leonard brukade göra.
- Är det Kung Pao-kyckling? - Ja.
- Brunt ris, inte vitt? - Ja.
- Stark senap från den koreanska affären? - Ja. Jag klarade det bra, eller hur? - Ja...
Amy, är du orolig att mysteriet kommer försvinna ur vår relation om vi bor ihop?
- Nej. - Nej, varför skulle du vara det?
Och kolla in det här...
Jag tog mig friheten att skriva ihop ett nytt telefonsvararmeddelande till oss.
- "Hallå. Det här är Sheldon." - "Och det här är Amy."
- "Vi är inte hemma just nu." - "För vi é ute och fetdroppar vetenskap, broschan."
"Lämna ett meddelande."
Pip.
Du kan inte bo här.
Va? Varför inte? På grund av meddelandet?
Jag använde bara förortsslang för att låta tuff -
- så att ingen skulle bryta sig in här. - Nej, det är inte meddelandet.
Vad är det då? Jag gjorde allt som du vill ha det.
- Det gjorde du. - Vad fan är det då, Sheldon?!
Vi har varit tillsammans i två år och jag har inte haft annat än tålamod med dig.
Jag ser på dina larviga rymdfilmer. Jag skrev på ditt löjliga kontrakt.
Jag slutade till och med använda läppglans för att du sa att det fick min mun att se för hal ut.
Jag är den bästa flickvännen du någonsin kommer ha.
Ge mig en bra anledning till att jag inte kan bo här.
- Det är Pennys fel. - Va?
Hon vill inte bo med Leonard, så han måste flytta in här igen.
Hon är ormen i vårt paradis.
Hon är anledningen att vi inte får vara lyckliga.
- Hej, Ames. - Visst..."hej Ames, nada"!
Jag var redo att flytta in hos Sheldon och nu får jag höra att jag inte kan det -
- för att du inte vill bo med Leonard. - Va?!
- Sheldon, vad har du sagt? - Jag sa sanningen.
Du vill inte bo med Leonard och det vet du.
- Sen när vill du inte bo med mig? - Var inte så lättstött!
Du bestämde dig för att flytta in, utan att ens fråga mig om jag var redo för det.
Jag tycker att vi borde prata om det.
Och om du älskar sanningen så mycket varför berättar du då inte för Amy -
- att du inte vill bo med henne, istället för att skylla allt på mig?
Jag trodde att vi pratade om den andra grejen.
- Du är en fegis. - Tja...bevisen tycks peka på det.
Kom, Amy...vi går och dricker vin och pratar om vilka skitstövlar våra pojkvänner är.
Vet du hur vi borde straffa dem? Jag borde flytta in här hos dig.
Vill du...
...se det senaste av Walking Dead? - Okej.
Har du sett avsnittet där Lori dör?
Nej...
Eller så gör hon inte det. Vi tar reda på det.
- Vart ska du då? - Neeeeej!
Översatt och synkat av Citrusmoon