- Hej, Bernie. - Hej. Hur är det med min lilla astrosnygging?
Okej, antar jag. Men att vara instängd i den här plåtburken i flera veckor börjar ta på mig.
Håll ut. Du har bara ett par dagar kvar och sen får du åka hem.
Jag vet.
Jag måste återgå till jobbet. Jag älskar dig.
Älskar dig också. Du Bernie?
- Kan du göra nåt för mig innan du går? - Vad vill du att jag ska göra?
Okej, så här är det...
Jag saknar verkligen gravitationen.
Kan du släppa nåt så jag kan se när det faller?
Är du allvarlig?
Okej.
Åh, baby...du tar livet av mig.
Sheldon? Hej, det här kom till dig idag. Det är från din mamma.
Tack, Penny. Vänta. Här...
För besväret.
Oj, en hel dollar.
Nu kan jag sluta dela ut tidningar.
- Vad är det i det? - Spelar ingen roll.
För det mesta slutar det med att han bara leker med lådan.
Det är anteckningar och uppsatser som jag skrev som barn.
Åh, så sött. Är det här typ en dagbok?
Nej, det är min pott-träningsjournal.
- Allvarligt? Din pott-träningsjournal? - Ja, och ursäkta min dåliga handstil.
Jag började inte med maskinskrivning förrän jag var sex år.
"7 augusti, 8:42. Det här är förödmjukande. Vad var det för fel med blöjor?"
Det finns några tabeller i slutet där jag noterade form, färg och konsistens.
Äckligt!
Nej, det äckliga är att han fortfarande noterar det.
- Vad ska du ha allt det här till? - Nej, nej, nej, nej...
Jag är glad att du frågade.
- Känner du till Higgsbosonen? - Självklart, det är...
...de har nämnt den på nyheterna, och det är en väldigt berömd boson.
Bra försök. 1964 skrev Dr. Peter Higgs, etablerad fysiker, en uppsats -
- där han förutsatte existensen av en subatomisk partikel vid namn Higgsbosonen.
Till en början förkastades hans uppsats, men nyligen bevisades det att han hade rätt.
Och nu har han hamnat i snabbkön för att vinna ett nobelpris.
Det var ju ungefär det jag sa.
Min poäng är att Higgs hyllas för det arbete han utförde för 50 år sen -
- och det fick mig att fundera.
Kanske har jag redan snubblat över den idé som en dag kommer ge mig ett nobelpris.
Jag visste inte att de delade ut nobelpris för att man släpper bomber i pottan.
Tror du verkligen att det finns nån slags vetenskaplig upptäckt i den här lådan?
Tja, den här lådan innehåller bara mitt arbete på dagis.
Det finns mycket mer.
Jag nådde egentligen inte mina akademiska höjdpunkter förrän jag -
- slutade ägna mig åt den där tidskrävande sysslan som kallas för "utomhuslekar".
Så du ska ägna timma efter timma åt att gå igenom allt det här?
Jag förstår vad du menar. Min tid är alldeles för värdefull.
Jag kanske skulle försöka hitta någon som kan göra det åt mig?
Någon som har en elementär vetenskaplig förståelse -
- men vars stora talang är vanligt, simpelt arbete.
Kommer inte hända.
Om jag inte trodde att du skulle klara av det, så skulle jag inte be dig.
Anställ en forskarstudent om du behöver hjälp.
- Jag kanske skulle kunna hjälpa dig. - Jaså, det tror du...
Skulle du kunna värdera kvalitén på mitt arbete?
Varsågod. Jag skrev det här när jag var fem år.
Ett bevis för att Topologisk Algebra aldrig kan innehålla icke-egna mängder av abelska grupper.
Jag är bara en blond apa i dina ögon, eller hur?
Det var du som sa det.
Jaha, Ms. Jenson. Kan jag bjuda på nåt uppfriskande innan vi sätter igång?
Vatten, kaffe, té... En marijuanacigarett?
- Nej tack. Jag klarar mig. - Är du säker?
Alla röker dem.
Jag tycker att de är det bästa som finns.
- Jag använder inte droger. - Utmärkt!
Det var en fint. De är inte det bästa som finns. Fysik är det bästa som finns.
Och förresten...kaffe hade också varit ett oacceptabelt svar.
Okej, jag ser här att du är från Des Moines, Iowa.
Du har prisats för enastående prestationer i teoretisk fysik vid Stanforduniversitetet.
Och för två år sedan hade du en envis öroninflammation.
Jag hoppas att det inte medförde någon hörselnedsättning.
Nej, naturligtvis inte. Hur kände du till det?
Jag har gjort en omfattande bakgrundskontroll.
Sjukhusjournaler, kreditregister, kriminalregister.
Jag hoppas att du har betalat de där parkeringsböterna?
- Ja, det har jag. - Normal hörsel. Bra!
Dr. Cooper, jag vill verkligen ha det här jobbet.
Det skulle vara en otrolig ära att få jobba för en så briljant man som du.
Smicker kommer inte ge dig det här jobbet, Ms. Jenson.
Det är inte smicker om det är sant.
Jaha...tack så mycket. Välkommen ombord.
- Har du pratat med Howard det senaste? - Ja, igår kväll.
Han fick mig att släppa pennor när han såg på.
Det kändes obehagligt.
Hej, Sheldon. Jag hoppas att du är hungrig. De serverar makaroner och...ost.
Snyggt...
- Hej. - Hallå.
Sheldon, ska du inte presentera oss?
Nej, jag har anställda som gör det nu. Gör ditt jobb.
Jag heter Alex, Dr. Cooper's nya assistent.
Grattis, och må gud förbarma sig över dig.
- Jag heter Leonard. Det här är Raj. - Trevligt att träffas.
Det är så spännande att få arbeta med Dr...
Var snäll och använd din lediga tid för småprat, Ms. Jenson.
För din vetskap: du kommer inte ha någon ledig tid.
Jag borde väl fortsätta med jobbet.
- Hon verkar trevlig. - Hörru, du har redan en flickvän. Jag pixar henne.
- Jag sa bara "hon verkar trevlig". - Jaha, men jag älskar henne.
Hej. Jag väntade mig inte att höra av dig idag.
- Är allt bra med dig? - Nej, inte speciellt...
Vad har hänt?
Tja, kommer du ihåg Soyuzkapseln som de skulle skicka för att ta oss hem?
Den är försenad. Vi kommer vara kvar här minst en vecka till. Kanske tio dagar.
De är ryssar, så man vet aldrig.
De lämnade kvar hundar här uppe på 60-talet.
Kom igen, Howard. De kommer inte lämna kvar dig där uppe.
Jag vet inte hur länge till jag kan stå ut med det här.
Jag kan inte sova, och viktlösheten gör att jag har galet sura uppstötningar.
Jag har bara tre Losec kvar.
Det kommer gå bra. Du överlevde ju den där viktväktarkryssningen med din mamma.
Trots att den fettfria glassen tog slut efter bara två dagar...
Bara lugna ner dig och ta några djupa andetag.
Okej.
Vad sysslar jag med? Syret kommer ju ta slut.
Om jag dör, lova mig då att du aldrig har sex med en annan man.
Jajamen!
Jag är en mansslukerska nu.
Okej, och som avslutning... Det här är en ögonfransböjare.
Du bara sätter den på dina ögonfransar och stänger den.
Jag vet inte...
Det ser ut som nåt som Tingelings gynekolog skulle använda.
För hennes skull hoppas jag att det inte är Kapten Krok.
- Vem ringer du till? - Jag tänkte videochatta med Sheldon.
Om min nya look leder till telefonsex, så måste jag be dig att lämna rummet.
- Dr. Coopers kontor. - Jaha...hej, vem är du?
Jag heter Alex, Dr. Coopers assistent. Kan jag hjälpa dig?
Jag skulle vilja prata med Sheldon.
Jag är ledsen. Han har bett mig att inte släppa fram några samtal -
- såvida du inte är Stephen Hawking, hans mamma, eller han själv från framtiden.
- Okej, säg till honom att Amy har ringt. - Ditt efternamn?
Han vet vad jag heter i efternamn. Jag är hans flickvän.
Vi har ett kontrakt och allt... Jag skickar dig en PDF-fil.
Okej, jag ska säga att du har ringt.
- Det var konstigt. - Vadå?
Sheldon sa att han hade en ny assisten som hette Alex.
Han nämnde aldrig att Alex var en tjej.
Han kanske inte la märke till det.
Du har rätt. Jag behöver inte oroa mig för Sheldon.
Nej, det behöver du inte.
- Det är henne jag borde oroa mig för. - Amy, hon kommer inte stöta på Sheldon.
Inte? Se på det här ansiktet.
Hur kan en kvinna tillbringa åtta timmar om dagen med det här ansiktet -
- utan att förälska sig i det?
Tja, till att börja med så kommer det där ansiktet börja prata nån gång.
Amy, det här är helt galet. Du har inget att vara misstänksam över.
Jag är inte misstänksam. Jag vill bara titta förbi, säga hej till min pojkvän -
- och träffa hans nya assistent.
- Kan vi gå nu? - Vänta lite.
- Vad gör du? - Är inte det uppenbart?
Jag sprider mina dofter för att markera mitt revir.
Kom igen, Amy. Det där kommer inte fungera.
Inte? Innan du blev min bästa vän, så gjorde jag så här i hela din lägenhet.
- Har din assistent sagt nåt om mig? - Det har hon faktiskt.
Hennes exakta ordföljd var: "Vad har den där killen för problem?".
Jag har tagit mig in i hennes huvud. Dansen kan börja.
- Här är din yoghurtglass, Dr. Cooper. - Det här blir nog kul.
Hälften choklad, hälften vanilj, sida vid sida, inte blandat. - Ja.
- En halv tesked strössel? - Regnbågsströssel, inte choklad.
- Två körsbär? - Ett överst, ett underst.
- Utan stjälkar? - Inte på det översta.
Jag kontrollerade inte det på botten.
- Jag är väldigt ledsen, Dr. Cooper. - Ingen fara, Alex.
Jag är inte arg på dig. Jag är bara besviken.
Vänta lite, Alex. Vill du sätta dig ner hos oss?
Ett ögonblick, Alex...
Jag behöver byta ett ord med Dr. Hofstadter.
Tycker du att det är passande att hon sitter med oss, med tanke på hennes position?
Med tanke på hennes vadå?
Om jag har lärt mig någonting av brittiska tv-shower på PBS -
- så är det att tjänare äter i källaren med deras likar.
Va?
Det är av ren omtänksamhet, Leonard.
Annars frestar du dem på ett grymt sätt genom att låta dem få se en glimt av en värld -
- som ligger långt från deras sotsmutsade fingertoppar.
- Visst. Sätt dig ner om du vill. - Okej. Tack.
Så, Alex, vad handlar din doktorsavhandling om?
Jag söker efter trojanska asteroider vid jordens fem lagrangepunkter.
Jaså, det råkar vara Dr. Koothrappalis expertområde.
Ni två har mycket att prata om.
Är det sant?
- Är han okej? - Nej.
Men jämfört med din chef, så är han ett under av förstånd.
Det är lugnt. Jag har haft vetenskapsmän omkring mig hela mitt liv.
- Min pappa är en astronom på SETI. - Jaha, SETI. Sökningen efter utomjordisk intelligens.
Du borde presentera honom för Sheldon. Sökningen avklarad.
- Vilken typ av forskning sysslar du med? - Högenergilaser.
- Jaha. Militär? - Inte än...
...men jag kan avlägsna oönskat kroppshår från tre kilometers håll.
Du hade rätt. Jag hade inget att oroa mig över.
Den där slampan är ditt problem. Inte mitt.
- Du är väldigt rolig, Dr. Hofstadter. - Tack.
Körsbärsstjälk! Körsbärsstjälk!!!
Hur går det för dig, Howie? Mår du lite bättre?
Mycket bättre. Ett ögonblick...
Lyssna noga nu. Jag har inte mycket tid.
Jag vill att du åker hem till mig. I mitt sovrum finns det en leksaksraket.
Jag vill att du hämtar den och tar med den hem till dig.
Okej...
Steg två: bygg en version som är ungefär 14 våningar hög.
Fyll den med raketbränsle och kom och hämta mig.
Jag lämnar dörren olåst.
Howie, älskling. Du kanske borde prata med någon -
- och berätta att du har lite ångest?
Nej, nej. Jag mår bra. Ingen ångest!
Vi borde nog tala i kod.
Från och med nu är jag "groda", du är "smörgås", och "citron" betyder raket.
Så kom igen, smörgås. Bygg mig en citron för grodis vill åka hem!
Se på dig. Försöker se oberörd ut.
Det finns inget jag behöver se berörd ut för. Allt är bara bra.
Är det?
Jag vet inte hur mycket du vet om primaters beteendemönster, men -
- Sheldons assistent uppvaktade verkligen Leonard.
Hade hon varit en mandrillapa, hade hon böjt sig framåt och visat upp sin färgstarka bakdel -
- som en stor, röd välkomstmatta.
Förresten...gör du det på studentbalen, så blir du utsparkad.
Okej, hon kanske flirtade med honom, men vem bryr sig?
Jag vet inte ens vad jag har för relation med Leonard just nu.
Det säger din frontallob.
Men samtidigt säger det limbiska systemet i din hjärna -
- att om en annan kvinna är attraherad av Leonard, så måste det bero på att han är åtråvärd.
Det är klart att han är åtråvärd. Jag menar, han är underbar.
Han är smart, han är gullig, och i sovrummet...
...jag säger bara så här: han försöker verkligen!
- Så det stör dig alltså? - Okej, det stör mig lite.
Nej, vet du vad? Det här är korkat. Det stör mig inte ett dugg.
Okej, det stör mig.
Men bara för att hon inte slutade skratta. Så rolig är inte Leonard!
Precis som jag sa: frontallobslogik mot limbisk lust.
Hade det här varit en boxningsmatch hade man säkert sagt:
"Han såg stjärnor i hjärnans mandelkärnor."
Hade du varit en hjärnforskare hade du dött av skratt just nu.
- Hur var det på jobbet idag? - Det var väl okej antar jag.
Fick göra en Heimlich-manöver för att få en körsbärsstjälk ur Sheldon.
Den träffade Raj rakt i ögat.
- Du skämtar. - Nej, Raj fick gå till skolsköterskan.
Oj. Hände nåt mer?
Skolsköterskan är en kvinna, så han kunde inte prata med henne.
Hon fick hämta en Grover-docka till honom, så han kunde peka ut var det gjorde ont.
- Var det allt som hände? - Räcker inte det?
Ett massförstörelsekörsbär och en docka. Vad mer kan man önska sig?
Så bra, Leonard. Du är här. Vetenskapsnyheter...
Det här kommer intressera dig. Penny, du kan ju måla dina naglar.
Vad är det?
Jag tror att Alex kan ha grävt upp det vetenskapliga lågstadieprojekt -
- som skulle kunna ge mig ett nobelpris.
Skåda.
Magneter: vad fastnar de på?
Om svaret är "metall" så är det inte direkt banbrytande.
Originaltiteln var En rederivation av Maxwells Ekvationer beträffande Elektromagnetism.
Jag fick döpa om den eftersom de mest religiösa grupperna i staden -
- började påstå att jag var en häxa.
Sheldon tror att ansatsen i den här uppsatsen kan förändra vårt sätt att -
- räkna ut ferromagnetisk hysteres.
Det var på tiden. Jag hatade det gamla sättet.
- Hej. Jag heter Penny. - Alex.
- Arbetar du med Dr. Hofstadter? - På sätt och vis.
Vi har varit involverade i ett fem år långt experiment.
Du har tur. Han verkar vara väldigt talangfull, och jag är säker på -
- att många människor skulle vilja arbeta med honom.
Tja, det är inte så många som får det.
Var ska vi?
Mitt limbiska system vill dra av dig dina byxor.
Hon verkar trevlig.
Lägg märke till folk på din lediga tid istället. Vi arbetar.
- Hej, Howie. Hur mår du? - Bättre. Mycket bättre.
De andra astronauterna höll fast mig och gav mig en spruta.
Lystring, jordmänniskor:
Ikväll kommer det finnas två månar på himlavalvet.
Howie, sluta! NASA ser det här.
Sätt på dig byxorna igen.
Översatt och synkat av Citrusmoon