Okay, i Avatar når de har sex på Pandora -
- fletter de hestehalerne sammen.
Så vi ved at hestehalerne er a la deres ædlere dimser.
Ja. Og?
Når de rider på heste og flyver på fugle -
- bruger de også hestehalerne. - Din pointe er?
At hvis jeg var en hest eller en fugl, ville jeg holde mig fra James Cameron.
Det forundrer mig så meget du tænker over fiktive detaljer -
- når der er vigtigere ting, du burde bekymre dig om.
Hvorfor var William Shatner dog ikke med i den nye Star Trek film?
Sheldon, jeg var lige oppe på hovedkontoret -
- og fik tilfældigt overhørigt hvem der er vinder -
- af rektoratets videnskabspris.
Vil du hovere over at mine bidrag endnu engang bliver overset?
Jeg er William Shatner indenfor teoretisk fysik.
Ok, jeg leger med.
Hvilken selv-hyldende fupmager ærer de så i år?
Jeg er så glad for den formulering. Dig.
- Vandt jeg? - Du vandt.
Jeg vandt.
Det er da fremragende.
Ikke at jeg vandt prisen. Ingen har fortjent den mere.
Faktisk fejludtalte jeg mig. Det er ikke fremragende.
Mere uundgåeligt.
Hvad bør jeg gøre? Måske ringe til min mor.
Vent. Jeg vil foretage et interview med mig selv -
- og poste det online.
Godt for ham.
Ja, som om William Shatner -
- indenfor teoretisk fysik havde brug for et ego-boost.
Så det ikke ud som om det spyd ville fare direkte igennem kraniet på en?
Nej.
Hvis man ikke vil have en Slurpee hos 7-Eleven, får man ikke briller.
Det er nok endnu et lykønskningsopkald til mig.
- Sluk lyden, tak. - Vent lidt. Brændende pil.
Hallo?
Rektor Morton, hvordan går det, sir?
Ja, jeg forventede Deres opkald. For tre år siden.
Javel.
Og hvis jeg vælger ikke at holde en tale?
Og hvis jeg ikke ønsker at give afkald på prisen?
Nå, den har De da bundet en dejlig krølle på.
Ok, tak.
- Problem. - Hvad?
De forventer at jeg skal holde en tale til festmiddagen.
Jeg kan ikke holde tale.
Nej, du tager fejl. Du holder taler konstant.
Det du ikke kan, er at klappe i.
Ja, før filmen snakkede du 20 minutter -
- om hvorfor guacamole bliver brunt.
Det blev brunt, mens du snakkede.
Jeg har det fint med at snakke til små grupper.
Jeg kan ikke tale til store forsamlinger.
Hvad er en stor forsamling for dig?
Enhver gruppe der kan trampe mig til døde.
En tommelfingerregel er 36 voksne eller 70 børn.
Sheldon. Tillykke.
Jeg har ostekage med fra arbejdet.
Altså på grund af din pris, ikke fordi afrydderen nyste på den.
- Jeg tager ikke imod prisen. - Hvorfor ikke?
Den store Sheldon Cooper har åbenbart sceneskræk.
Det er da ikke en grund til at bakke ud.
Jeg fik engang en stor æresbevisning i high school.
Jeg var rædselsslagen for at stå foran en stor gruppe -
- men jeg kom igennem det. Og ved du hvad?
Verden var dæleme flot set fra en høstak -
- på ladet af en Ford F-150 som medlem af majsdronningens hof.
Tak. Det skal jeg huske -
- hvis jeg bliver nomineret til Bonderøvens Fredspris.
- Sheldon, du er for latterlig. - Er jeg?
Jeg skal fortælle dig en historie.
Hvor er 70 børn, når man har brug for dem?
Jeg var 14 og bestod summa cum laude fra college.
"Summa cum laude" er latin for "med den højeste ære."
Jeg elsker at du altid er tavs på folks manglende spørgsmål.
Jeg var øverst i min klasse og havde forventet at holde tale.
Selv i dag husker jeg øjeblikket -
- hvor jeg gik op på podiet og kiggede ud på folk.
Der må have været tusindvis.
Mit hjerte dunkede i brystet på mig.
Jeg begyndte at hyperventilere.
Mit syn blev sløret, og før jeg vidste af det...
Jamen, dog.
- Du gode. - Sheldon?
- Sheldon, er du okay? - I må ikke trampe på mig.
Kom nu, mor, du ved godt, hvorfor jeg ikke kan acceptere den pris.
Hvis jeg må være så fri, så tror jeg ikke bønner hjælper.
Nej, jeg kender ikke hymnen: "Jesus, Kør Min Slæde."
Nej, nej, nej. Du behøver ikke synge den.
Ja, jeg skal nok købe den på "det der iTunes," Mor.
Farvel, mor.
Goddag.
- Sid ned. Vi vil snakke med dig. - Får jeg ballade?
Har min mor ringet til jer?
Sæt dig nu.
Vi mener, vi kan hjælpe dig med din sceneskræk.
Det tvivler jeg på.
Jeg har ikke fundet en udvej, og jeg er så meget klogere end jer.
Ja, men du er ikke klogere end os alle sammen tilsammen.
Undskyld. Det var det jeg mente.
Okay. Dit problem er at du forsøger at gøre alt det her selv.
Vi kan hjælpe dig. Vi kan være dit team.
Ligesom Professor Xavier og hans X- Men.
Jeg kan da godt lide X-Men.
Har jeg set X-Men?
Ja, vi så den i sidste uge. Du sagde du kunne lide den.
Jeg siger så meget, skat.
Hvad siger du, Sheldon?
Jeg ved ikke. Hvis I er mine X-Men, hvad er så jeres superkræfter?
Tja, jeg tager dig med ud og shoppe og finder dig et pænt jakkesæt.
- Det kunne give dig noget selvtillid. - Det er ikke just en mutation -
- som ville få dig ind på Xaviers Skole For Unge Talenter -
- men fortsæt. Leonard?
Jeg ville analysere dig og nå ind til kernen i din angst.
Hvad kvalifikationer kunne du have til at forstå mit sind?
Min mor er en anerkendt psykiater -
- og jeg har været i terapi -
- siden hun beskyldte mig for medafhængig amning.
Og Raj mener, han kan lære dig... Hvad kaldte du det?
Aner det ikke, et eller andet indisk meditationsfis.
Javel. Jeg antager at fordi I andre har sigtet så lavt -
- har I gemt det mest imponerende bidrag til sidst.
Værsgo, Howard. Giv den gas.
Min superkraft er at lade som om jeg ikke er revnende ligeglad -
- med dine røvsyge problemer.
Og det er i døgndrift, du.
Jeg værdsætter din forstillelse.
Hvad siger du til det, Sheldon? Er vi dine X-Men?
Nej. Disse blev navngivet efter X'et i Charles Xavier.
Fordi jeg er Sheldon Cooper, er I mine C-Men.
Det kan misforstås.
Okay, Sheldon -
- jeg vil nu føre dig igennem en serie meditationsøvelser.
Disse metoder kommer fra Indiens oldgamle guruer -
- og har hjulpet mig til at overvinde min egen frygt.
Og dog kan du ikke tale med kvinder.
Men takket være meditation -
- kan jeg være i samme lokale uden at tisse i bukserne.
Luk dine øjne.
Okay, men du må ikke slå mig.
- Hvad? - Da jeg var lille sagde min søster...
"Luk øjnene, så får du en overraskelse."
Og så slog hun mig.
- Jeg slår dig ikke. - Det sagde min søster altid.
- Vil du gøre det her eller ej? - Undskyld. Fortsæt.
Ok -
- forestil dig selv det sted, hvor du føler du mest hjemme.
- Hvor er det? - SimCity.
Og mere specifikt den by jeg designede, Sheldonkøbing.
Okay, du er i Sheldonkøbing.
Hvor? Sheldons Nytorv?
Sheldon-tårnet? Sheldon Stadion, hjemmebane for sheldonerne?
Hvad du synes.
Jeg troede, det her skulle være en guidet meditation.
Ok, du er på Sheldon Nytorv.
Virkelig? På denne tid af året? Her er lidt småkoldt.
Så tag en sweater på.
Jeg kunne vel gå i byen og købe lidt ind i Sheltex.
Ja, ja. Bare køb en sweater.
Det gode ved Sheltex er at jeg ejer det, så jeg får 15 procent rabat.
Du ejer skidtet, bare tag en skide sweater.
Jeg fik ikke overskud i sidste kvartal -
- ved frit at nole produkter fra hylderne.
Ok.
Du har betalt for en sweater og er på Sheldon Nytorv.
Vent lidt.
Det er en cardigan, jeg må knappe den.
- Åh, nej. - Hvad nu?
Et Godzilla-monster nærmer sig byen.
Jeg må få mit folk i sikkerhed.
Borgere i Sheldonkøbing, dette er borgmesteren!
Følg mig!
Hvis småbørnene ikke kan løbe, så efterlad dem!
Åh, hvilken simuleret skræk!
Raj?
Det tænkte jeg nok.
Meditation er det rene humbug.
Jeg tvivler på din præmis.
Hvordan skal et nyt jakkesæt kunne forhindre mig i at besvime -
- foran en fyldt balsal?
Det giver dig selvtillid.
Når jeg ind imellem føler mig stresset -
- går jeg ud og køber en sød top eller en lækker nederdel -
- og så har jeg et helt nyt perspektiv på livet.
Ender du ikke med at indse at du er den samme stressede person -
- i en sød top eller en lækker nederdel?
Jo, men så køber jeg sko.
Lad os nu se hvad vi har.
Den er da pæn.
Den er kun i én farve.
Ja, og?
Det er mange penge for kun én farve.
Ok. Vælg nu bare noget du kan lide.
Den her er ret fiffig.
Nej. Du tager fejl.
Den her er super.
Jeg havde sådan et jakkesæt da jeg var seks.
Okay, så har vi vist fundet den.
- Hvor hulen fandt du den? - I skolebalsafdelingen.
Den er latterlig.
Siger et tidligere medlem af majsdronningens hof.
- Prøv nu bare den her. - Okay.
Men alt andet vil formindskes i sammenligning.
Det er absurd. Jeg ligner en klovn.
Nå, Sheldon...
Hvordan går det?
Er det sådan, du starter en terapi-session?
Hvordan går det?
Jeg blev lovet en flodrejse ind i mit underbevidstes jungle.
Og i stedet får jeg det samme spørgsmål -
- som fra damen der skærer salami ud for mig hos slagteren.
Undskyld. Jeg starter forfra.
Ville det hjælpe dig, hvis jeg fortalte om mine drømme?
Det ved jeg ikke, måske.
Jeg drømte forleden at jeg var en kæmpe.
Men alt omkring mig var i samme størrelsesforhold, så alt virkede normalt.
Hvordan vidste du at du var kæmpe, hvis alt var i samme forhold?
Jeg havde bukser på i en størrelse million.
- Skal vi ikke bare snakke? - Snakke-kuren.
Klassisk Freud. Godt valg.
Hvis det sætter fart i tingene -
- er mine svar til Rorschachs standardblækprøve -
- A), en flagermus, B), en flagermus, C), en flagermus -
- og D), min far der myrder min mor med en kanyle.
Hvad med at jeg begynder?
Ind imellem har folk svært ved at acceptere udmærkelser -
- hvis de ubevidst mener, de ikke har fortjent dem.
Tror du måske, det er tilfældet her?
Seriøst, Leonard?
Vil du bare genbruge Adlers mindreværdskompleks?
Det kunne jeg få fa damen hos slagteren.
Og sikkert få et par gratis smagsprøver på ost.
Det kunne være en del af dit problem. Lad mig give dig et eksempel.
Da jeg var otte vandt jeg en præmie til naturfagsmessen for mit projekt...
"Vokser bønner bedre til klassisk musik?"
Men min mor bemærkede at det blot var et opkog -
- af min brors tidligere...
"Vokser bønner dårligere til rock'n 'roll?"
Jeg følte mig så skyldig, at jeg gav præmien tilbage.
Og hvordan følte du ved det?
Frygteligt.
Jeg arbejdede så hårdt på det projekt.
Jeg var oppe hele natten og synge klovnearien fra Pagliacci -
- til en bønnespire.
Fortsæt.
Det var ikke min skyld.
Jeg havde aldrig set min brors projekt.
Og mor kunne da have sagt det noget før -
- i stedet for til overrækkelsen foran alle mennesker.
Så jeg hører en del vrede mod din mor.
Gu er jeg vred på min mor.
For pokker, jeg var otte år gammel.
Hun ydmygede mig.
Der begyndte jeg at tisse i sengen igen.
- Tak, Leonard. - For hvad?
Hvis nogen så ødelagt som dig -
- kan kæmpe sig ud af sengen om morgenen -
- så kan jeg vel komme igennem en simpel overrækningsceremoni.
Er det dét? Jeg troede vi havde en hel time.
Godaften, mine damer og herrer. Mit navn er dr. Leonard Hofstadter.
Det er mig en ære at præsentere vinderen -
- af dette års Rekoratpris For Naturvidenskab, og min gode ven -
- dr. Sheldon Cooper.
Men først vil jeg gerne dele med jer et brev -
- fra Sheldons mor, som ikke kunne komme i aften.
Er det ikke sødt? Hans mor har sendt ham et brev.
Hun er stolt af ham.
Gad vide, hvordan det er.
"Kære Shelly."
Det kalder hun ham. Shelly. Det er et kælenavn.
Ved I, hvad min mors kælenavn til mig er? Leonard.
Men jeg væver.
- "Kære Shelly, jeg er så stolt..." - Du gode.
- Hvad er der galt? - Jeg bliver svimmel.
Bare rolig. Du er omgivet af dine C-Men.
Jeg kan ikke. Jeg besvimer.
Her, drik det her. Så slapper du af.
- Alkohol? Jeg drikker ikke alkohol. - Ok, så besvim.
Jeg føler mig ikke anderledes. Dette alkohol er defekt.
Her. Tjek om den virker.
For det første var projekterne vildt forskellige.
Jeg beviste at klassisk musik nærer bønner -
- og får dem til at vokse. Men det hørte min mor ikke.
Hvis man ser på forholdet mellem at nære og vokse -
- vil jeg gerne pointere at min bror er 20 centimeter højere end mig.
Jeg er klar!
Ok.
Mine damer og herrer, vores æresgæst -
- dr. Sheldon Cooper.
Tak, lille mand. Jeg tager det herfra.
Ok, er I klar til lidt spas?
I har vel forståelse for differentialregning -
- og mindst ét års algebraisk topologi?
Nå, men her er vitserne.
Hvorfor gik hønen over Möbius-båndet?
For at komme til den samme side.
Et neutron er til psykologen og siger, "Jeg har da ikke brug for hjælp."
Og psykologen siger, "Du virker ellers så spændt."
Hallo? Jeg ved, I er derude.
Jeg kan høre jer optage ilt og udstøde kuldioxid.
Vi har vist et par akademiske pinger iblandt publikum.
Dr. Randall fra geologi-instituttet -
- den eneste mand i verden der kan få feldspat.
Jeg driller jo geologerne -
- men det er kun fordi jeg ikke respekterer deres felt.
Lad os lige blive alvorlige.
Hvorfor er vi her?
Fordi vi er videnskabsfolk.
Og hvad studerer videnskabsfolk?
Universet.
Og hvad er universet lavet af?
Rigtig godt, I spørger.
Der er antimon, arsenik Selen og aluminium
Hydrogen og oxygen Og nitrogen og rhenium
Og nikkel og neptunium Neodym og germanium
Syng med!
Og jern og americium Uran og ruthenium
Europium, zirconium Lutetium, vanadium
Kun asiaterne!
Og lanthanum og osmium Og astat og radium...
Penny, Leonard.
Kan I eventuelt besvare et par af mine spørgsmål -
- om hændelserne i aftes?
- Selvfølgelig. - Nummer et.
Hvor er mine bukser?
Du bør tjekke YouTube.
- Hvad skal jeg søge? - Den er i browseren. Bare spil.
Ok, folkens, nu til matematikken.
Kun tre-dimensionel tænkning sætter begrænsninger for vores fantasi.
Kan jeg tage mine bukser af henover mit hoved?
Naturligvis ikke, min krop er jo i vejen.
Men hvis vi nu havde adgang til højere dimensioner -
- kunne vi flytte vores bukser rundt på vores kroppe -
- gennem den fjerde dimension -
- og så ville vi aldrig skulle smide bukserne igen.
Du gode, det her kan umuligt være mere ydmygende.
Vær tålmodig.
Og til astronomerne iblandt jer -
- gør klar til at se månens mørke bagside.
Og her kommer Ur-anus.
[DANISH]