Schackmatt.
Igen?
Du är visst inte lämpad för tredimensionell schack.
Tredimensionellt Godisland kanske skulle vara mer för dig.
Ställ bara om tavlan.
Det måste göra en ödmjuk att suga på så många sätt.
- Hej, killar. - Hej.
- Har ni min post? - Ja, här är den.
- Hur var Nebraska? - Bättre än North Dakota.
Jag antar att det skämtet bara är roligt i Nebraska.
Man kan inte dra den slutsatsen.
Man kan bara vara helt säker på att skämtet inte är roligt här.
Det är kul att vara tillbaka.
- Hur var det med familjen? - Hemskt.
- Alla blev sjuka. - Sjuka?
Nu börjas det.
- Vilken sjukdom? - Influensa antar jag.
Du ska inte gissa, du ska veta.
När visade sig symptomen först?
I fredags kanske.
På morgonen eller eftermiddagen?
- Jag vet... - Tänk, kvinna.
Vem snöt sig och när?
Lugna dig, Sheldon. Hon har inga symptom.
Hon smittar säkert inte.
Snälla du.
Om influensa bara smittar efter symptomen syns-
- skulle den ha dött ut.
Mellan redskapsanvändning och grottmålning-
- skulle Homo habilis ha lärt sig att döda killen med snuvig näsa.
Du får ursäkta Sheldon. Han har lite bacillskräck.
Det gör inget.
Tack för ditt hänsynstagande. Gå nu, tack.
Det är bäst att du går innan han sprejar dig med Lysol.
Tack för att ni tog hand om posten.
Inga problem. Välkommen hem.
Vad?
Vad tusan gör du?
Jag gör petriskålar för att odla halskulturer.
Med lime-Jell-O?
Jag behöver ett tillväxtmedium och någon polerade bort aprikosyoghurten.
Här. Badda min hals.
- Jag tror inte det. - Leonard.
Om jag ska förhindra det här måste jag veta vad som växer i min hals.
Du är inte sjuk, Sheldon.
Det här är sjukt, men inte du.
Vi vet inte vad-
- Tyfus-Penny har tagit till vår miljö.
Har aldrig varit i Nebraska-
- och har säkert inga majsskalnings-antikroppar.
Tycker du inte att du överreagerar, Sheldon?
När jag ligger i koma på sjukhus, beroende av underlägsna hjärnor-
- kommer mina kulturer och anteckningar-
- att ge dem en liten chans.
Jag går och lägger mig igen.
- Vänta, ställ den i badrummet. - Varför?
Jag måste mäta vätskeintag och utsläpp-
- för att njurarna inte ska lägga av.
Jag blandar pannkakssmet i den här.
Nej, den koppen har alltid varit till urin.
Du har gjort etiketter till allt i lägenheten-
- inklusive märkapparaten-
- men du hade inte tio sekunder för att göra en till: "Urinkopp"?
Det står här på botten.
Jag antar att jag är skyldig Betty Crocker Company en ursäkt.
Herregud.
Leonard.
Jag är sjuk, Leonard.
Leonard.
Jag är sjuk, Leonard.
Leonard.
Mitt täcke ramlade ned och mina bihålor gör ont när jag böjer mig.
Leonard?
- Hej. - Var är du, Leonard?
På jobbet.
06.30 på morgonen?
Ja.
På en söndag?
Ja.
- Varför? - De bad mig att komma.
- Jag hörde inte telefonen ringa. - De skickade SMS.
Som jag förutspådde är jag sjuk.
Min feber har stigit exponentiellt sedan 02.00-
- och jag producerar slem i en alarmerande fart.
- Verkligen? - Inte bara det...
...det har bytt färg från genomskinligt till mjölkigt grönt.
Okej, vila lite och drick mycket vätska.
Vad skulle jag annars dricka? Gaser? Fast form? Plasma?
Drick vad du än vill.
- Jag vill ha soppa. - Gör soppa då.
- Vi har ingen soppa. - Jag är på jobbet, Sheldon.
- Är det en hund? - Ja.
- I labbet? - Ja.
De tränar hundar att sköta centrifugen-
- tills det behövs hundar som sköter centrifugen åt blinda forskare.
Jag måste gå.
Det är telefonen, Howard.
Jag vet att det är telefonen, mamma. Jag hör telefonen.
- Vem ringen så okristligt tidigt? - Jag vet inte.
Fråga dem varför de ringer så okristligt tidigt.
Hur kan jag fråga dem när jag pratar med dig?
Hallå?
Howard, det är Leonard. Kod mjölkig grön.
- Herregud, inte mjölkig grön. - Jakande. Med feber.
- Vem är i telefon? - Det är Leonard.
- Varför ringer han? - Sheldon är sjuk.
Lekte du med honom?
För Guds skull, mamma. Jag är 26 år gammal.
Ursäkta, mr Vuxen.
- Vad vill du ha till frukost? - Chokladmjölk och Eggos, tack.
- Lyssna, Howard. - Vänta. Samtal väntar.
- Nej, lägg inte... - Hallå?
Jag är sjuk, Howard.
Howard sover. Det här är hans mamma.
Varför ringer du så okristligt tidigt?
Jag behöver soppa.
Ring din egen mamma då.
Det var Sheldon.
- Försökte stoppa dig. - Det är mitt fel.
Jag glömde protokollet vi skapade efter den stora öroninfektionen 2006.
Ring Koothrappali.
Vi behöver en plats att ligga lågt de närmsta 18 till 24 timmarna.
Vänta. Får mina kompisar komma hit, mamma?
Jag har just tvättat mattan.
Det var ett nej.
Det är ett "Apornas Planet" -maraton på Nuart idag.
Fem filmer, två timmar var.
Det är en början.
Hemlös galen kille vid bord 18.
Nej, bara galen.
Vad gör du här, Sheldon?
- Jag är sjuk. Tack så mycket. - Hur kan du ha smittats av mig?
- Jag är inte sjuk. - Du är smittbärare.
Alla människorna här är dömda.
Ni är dömda att bli sjuka.
Vad vill du, Sheldon?
Jag vill ha soppa.
Varför...?
Varför åt du inte soppa hemma?
Jag har en IQ på 187, Penny.
Tror du inte att om det funnits ett sätt-
- att äta soppa hemma, så skulle jag ha kommit på det?
Man kan få soppa hemkörd.
Det tänkte jag inte på.
Feberyran startar uppenbarligen.
Ge mig lite soppa medan jag fortfarande vet vad en sked är.
Okej. Vilken slags soppa?
Mamma brukade göra en med torkade ärtor-
- frankfurterbitar och hemgjorda krutonger.
Vi har kyckling, tortilla och potatis.
Kan jag få nån av dem med lite-
- frankfurterbitar och krutonger?
Nej.
Överraska mig.
Skulle ni kalla det mossgrönt eller skogsgrönt?
Titta här. Alla är schimpanser.
Jag vill poängtera att jag röstade på orangutang, men ni röstade ned mig.
- Hej, Penny. - Hej, var är du?
Jag är på jobbet.
Du låter konstig.
Jag har en strålningsdräkt på.
- Vad är det? - Jag är på jobbet.
Ni kan aldrig gissa vem som är här och smittar ned alla.
Han är på Cheesecake Factory.
- Säg åt honom att gå hem. - Han vägrar.
Han är rädd för att svimma på bussen och att någon ska ta hans organ.
Han är paranoid och har etablerat ett näste.
Kan ni hämta honom?
Det gör jag gärna, Penny.
Herregud, det är ett hål i strålningsenheten.
Hela staden är i fara.
Herregud, professor Guggenheim smälter. Måste sluta. Hej då.
- Jag har dåligt samvete. - Du gjorde vad du måste göra.
Ta bort dina stinkande tassar från mina popcorn, din smutsiga apa.
Tack för att du körde hem mig.
Det är okej. Jag behöver inte jobba idag.
Jag har ju ingen hyra att betala eller något.
Bra, bra.
Hoppas du mår bättre snart.
Vänta. Vart ska du?
Hem för att skriva ut checkar utan täckning.
Ska du lämna mig?
Du är vuxen, Sheldon. Har du aldrig varit sjuk förut?
Självklart, men inte ensam.
Verkligen? Aldrig?
En gång, när jag var 15 år och spenderade sommaren-
- på Heidelberg institutet i Tyskland.
- Studerade du utomlands? - Nej, professorsbesök.
Det lokala köket var lite mer korvbaserat än jag är van vid-
- och resultatet blev ett blitzkrieg-
- där mina inälvor spelade Tjeckoslovakiens roll.
Och ingen kunde ta hand om dig?
Mamma var tvungen att flyga till Texas och hjälpa pappa-
- för huset hade glidit av slaggbetongblocken igen.
- Igen? - Det var tornadosäsong.
Och ett aluminiumhus.
Hushållerskan för mitt fakultetsboende talade inte engelska.
När jag övertygade henne om att jag var sjuk-
- sa hon: "Möchtest du eine Darmspülung?"
Vad betyder det?
Baserat på det som hände betydde det: "Vill du ha ett lavemang?"
Okej, raring. Jag tar hand om dig. Vad behöver du?
Mamma brukade ge mig svampbad.
Okej, grundregler:
Inga svampbad och definitivt inga lavemang.
Okej.
Nu kör vi. Tio och en halv timmars apig godhet.
Jäklar, mina glasögon.
Jag är blind. Kan ni hjälpa mig hitta dem?
- Förlåt. - Okej.
Fann dem.
- Toppen. - Ledsen. Har du inget reservpar?
- Jo, hemma. - Om du åker du hinner du tillbaka...
...innan gorillorna slår skiten ur Charlton Heston.
Sheldon är hemma.
Du fastar för alltid i hans gnälliga, hyperneurotiska snornät.
Hej, Penny?
Jag undrar bara om Sheldon fortfarande är på restaurangen?
Okej, det var snällt av dig. Jag måste sluta.
Vi har en Tjernobyl-sak här. Måste sluta. Hej då.
Han är hemma.
Tio och en halv timmars apig suddighet.
Lasik då?
- Ska jag operera ögonen? - Vill du hellre åka hem...
...till Sheldon eller låta någon-
- skära i din hornhinna med laserstråle?
- Ja? - Jag funderar.
Okej, bekvämt och mysigt.
- Vi ses senare. - Vänta.
Kan du gnida in det här på mitt bröst?
Kan du inte göra det själv, Sheldon?
VapoRub får mina händer att lukta konstigt.
- Men, Sheldon... - Snälla, snälla, snälla.
Fattar inte att jag gör det.
Nej, moturs. Annars blir mitt brösthår tovigt.
Förlåt.
Kan du sjunga: "Mjuk katt"?
Vad?
Mamma brukade sjunga den när jag var sjuk.
- Ledsen, raring. Jag kan den inte. - Jag lär dig.
Mjuk katt
Varm katt
Liten boll av päls
Glad katt
Trött katt
Spinn, spinn, spinn
Din tur.
Mjuk katt
Varm katt
Liten boll av päls
Fortsätt gnida.
Liten boll av päls
Vad ser du? Jag kan inte...
- Vardagsrummet är tomt. - Han måste vara i sitt sovrum.
Mina extraglasögon är i mitt rum, på byrån bredvid läderlappssignalen.
Jag går inte in dit.
- Raj? - Aldrig i livet.
- Jag kan inte, jag ser inget. - Det går bra.
Trådlös minikamera och Bluetooth-headset.
Vi är dina ögon.
- Okej. - En sak till.
Det här är en subsonisk sensor.
Om Sheldon kliver ur sängen-
- så känner den av det och skickar en signal till datorn.
Baserat på lägenhetens geografi och Sheldons fart-
- har du sju sekunder på dig att smita, glasögon eller inte.
Känner den inte av mina steg?
Nej. Du kryper på knä.
Du måste sätta sensorn nära Sheldons rum.
Hur ska jag bära den om jag kryper på knä?
Håll dig lågt.
Sväng vänster.
- Håll dig sann. - Vad?
- Det betyder gå rakt fram. - Säg: "Gå rakt fram", då.
Man säger inte: "Rakt fram" när man ger order.
"Håll dig sann."
Okej.
Jag slog i huvudet.
För att du inte höll dig sann.
Okej, sväng höger.
Bilden försvinner.
Vinkla huvudet åt höger.
Lite mer.
Så jag. Håll dig bara sann.
Okej, du är tillräckligt nära Sheldons rum. Utplacera sensorn.
Sätt på den.
- Var den inte på? - Nej.
Varför var jag tvungen att krypa?
Jag antar att du inte behövde det.
Okej, den är på.
Bra. Från och med nu måste du krypa.
Jag vet.
Vänta. Sensorn känner något.
Vänd huvudet.
Din lilla råtta.
Jag sa ju att sensorn skulle funka.
Hej.
Du tvingade mig stanna hos Sheldon.
Jag var tvungen. Du ser ju hur han är.
Penny? Jag är hungrig.
Okej, raring. Goda nyheter.
- Leonard är hemma. - Nej.
- Varsågod. Lycka till. Hej då. - Vänta, vänta.
- Leonard? Jag är hungrig. - Vänta, Penny.
Leonard?
Jag vill ha grillad ost.
Tror du att Penny kommer hit och tar hand om oss?
Jag tror inte att Penny någonsin kommer hit igen.
Jag är väldigt förstoppad.
Jaså? Och?
Kan du gå till köket och hämta kalkonösaren märkt: "Slem?"
Om jag ställer mig upp spyr jag.
Under slasken. Gul Tupperware-skål.
Översättning: SDI Media Group
[SWEDISH]