Minden legendának van alapja.
Az Amazonasban a Hold könnyeinek legendája született.
A Fa egyetlen szirma gyógyír bármilyen betegségre, minden átokra.
A századok során
számtalan felfedező próbálta megkeresni a gyógyító könnyeket.
A leghíresebb egy konkvisztádor volt: Don Lope de Aguirre.
Mindenáron magának akarta a hatalmukat.
De a dzsungel megvédte a könnyeket.
A történelem kudarcként emlékezik meg az utazásról.
A legenda viszont másként.
A Fa őrzői rátaláltak, és visszahozták az életbe.
Aguirre szemet vetett a szent Nyílhegyre,
amely elvezetheti a Hold könnyeihez.
Rátámadt a törzsre.
A dzsungel a sarkára állt.
Elragadta őt és az embereit.
Átok sújtotta őket. A folyót nem hagyhatták el többé,
és nem halhattak meg soha.
Így tartja a legenda.
"Itt veszhetett nyomuk, Lágrimas de Cristal területén.
És egyúttal itt találhatunk a legenda forrására."
London, ANGLIA - 1916 Az első világháború második évében
"A Fára, amely példátlan gyógyító erővel bír.
Nagybecsű társaim!
Én hiszem, hogy a Hold könnyeinek legendája nem mítosz,
hanem tudományos tény.
Amely forradalmasíthatná az orvoslást,
és felvehetné a versenyt a kórokkal,
amelyek több katonánkat viszik el, mint a németek lövedékei.
Azért jöttem, hogy hozzáférést kérjek az archívumukhoz
és az ősi Nyílhegyhez,
amely dr. Albert Falls kudarcba fulladt expedíciója során került ide.
A Nyílhegy a hiányzó darab,
amely megmutatja, hol találhatjuk - drámai hatásszünet - a...
A Hold könnyeit."
Meghallgattuk, Mr. Houghton,
a válasz pedig továbbra is határozottan
- nem. - Úgy, úgy.
Az archívumunk az elismert tudósokat szolgálja...
HA MINDEN KÖTÉL SZAKAD, OLVASD FEL EZT! (LASSAN)
- ...nem a lelkes amatőröket! - Úgy!
"Ezzel együtt is, ha már úgyis itt vannak,
megengednék netán, hogy folytassam
abbéli érvelésemmel, hogy mit jelent ez a gyógyszerészet számára?"
- Jó napot! - Üdv!
- Saka Zulu. - Igen.
Elegendő volt egyetlen találmány, és felülkerekedett minden ellenségén a...
A bekerítés taktikájával is ő állt elő.
Kegyed mintha tilosban járna.
- Igen! Igaz. Azt hiszem, hogy... - A titkárnők páholya ott van.
Hálásan köszönöm!
"Gyógyír minden nyavalyára, legyen szó gümőkórról,
torokgyíkról, szénanátháról,
dengue-lázról, sárgalázról, láz-lázról...
Bármilyen láz kúrálható."
Elnézést!
Igen?
- Csak a Társaság tagjai jöhetnek ide. - Csakugyan?
- Igen. - Szörnyen röstellem!
Fogalmam sincs, hogyan jutott...
Mr. Houghton, a néhai apja miatt biztosítottunk felszólalási lehetőséget.
Ez ugyanakkor igencsak hasonlít egy beadványra,
amelyet volt szerencsém személyesen visszautasítani, egy női írótól.
Egy bizonyos dr. Lily Houghtontől.
Nem állnak kapcsolatban, igaz?
Legalábbis nem önszántamból.
Egyedül is kitalál, ugye?
A. FALLS EXPEDÍCIÓJA
Itt volnánk!
Az első dobozban található.
És köszönjük az igen nagylelkű hozzájárulását,
kiváltképp így, hogy aranyban adta.
Könnyebb volna az élet, ha mindenki aranyban fizetne!
Csupán egyvalamire tartok igényt a ládából.
Ám úgy tűnik, hogy valaki megelőzött.
Az kizárt. Itt kell lennie.
Nyilván csak elkevertük. Lássuk!
Tudom, hogy itt volt.
Állítsák meg!
Üdv! Szeretném, ha tudnák, hogy ez egy Nguni lándzsa,
tévedésből jelölték Zulunak.
Kapja el!
Várjon!
Innen nincs tovább! Lefelé!
- Atyaég! - Ne!
ANTROPOLÓGIAI TÁRSASÁG
Ég önnel!
Azt hiszik, maguk az elsők?
A legjobb klubokból is kipenderítettek már!
Atyaég!
Fräulein! Adja a dobozt, és segítek!
- Állj! Állj! - Le fog esni!
Viteldíjat kérek!
Nem csapná a többihez?
A frontra indulnak, fiúk?
Bravó!
A Társaságunk nevében is elmondhatom,
hogy mennyire sajnáljuk, ami az imént megesett, "Joachim" herceg.
Felfedte előttük a nevemet.
Egyébként helyesen "Joakim".
Joakim.
- Jó. - Joakim herceg.
Visszaadjuk a pénzét a...
A pénz maradhat, csak mondja meg,
hogy ki az a nő!
Én nem tu...
Tudom, hogy ki volt az!
Betörtél a Társasághoz, loptál,
ráadásul tömegközlekedésre kényszerültem!
Okom van aggódni érted?
Miért vagy ilyen?
Egyetlen szirom mindenre gyógyír, megváltaná az egész világot.
Nem egy újabb kalandról ábrándoztál?
Ha a vadonba vágynék,
ahol egy szót sem értek,
felkeresném a skót rokonságot.
Apánk bhutáni útját is alig hevertem ki.
Csak két lábujjad bánta.
- Hétéves voltam. - Akkor maradj itt!
Tényleg. Elengedhetsz egyedül az Amazonasba.
Ki vigyázna rád?
Látod? Fogalmam sincs.
Fel a fejjel!
Irány Brazília, majd Porto Velho, ahol szerzünk egy kapitányt!
BESZÁLLÓKÁRTYA GŐZHAJÓ
Először is, hadd gratuláljak: kiválóan választottak!
Az amazonasi dzsungeltúrák közül
ez minden kétséget kizáróan
a legolcsóbb.
Egyúttal a legjobb is!
Elindul a túra?
Naná, hogy!
- Visszaadja a pénzt? - Semmiképp!
A másik jobb lett volna. Mondtam.
Kapitány!
Kapitány! Ezt látnia kéne!
Vigyázz! Utat kérek!
- Mi újság? - Mind meghalunk!
Kapitány!
Uram?
Nem szeretnek engem a gombok.
Kapitány!
Na, lássuk!
Ha balra néznek, eleven tukánokat láthatnak.
Most is csőrszkandereznek.
De ehhez a meccshez...
két játékos tukál.
Két madár van ott, két tukán.
És a kulcsszó a "dukál".
Ehhez nem egy, hanem kettő tukál.
Hűha.
Elmondanám, milyen kavicsok ezek,
de ha senkit sem izgat, hát üsse kő!
Úgyis megkövülten bámulják.
Tudják, korábban egy pékségben dolgoztam. De lapátra tettek.
Nem keltem időben.
Dagadt a mellük a büszkeségtől.
Ez most jó lesz. Miért is nem ezzel kezdtem?
Állítólag az óriáskígyó egy ültő helyében 200 kilót is megeszik.
De ami engem illet, ezt nehezen...
nyelem le.
Anya, leállítanád?
Nem tud. És ne szólj közbe újra!
A kígyó elé vetlek.
Hiszen még gyerek!
Azokat szereti.
Csukd be!
Hé! Hé!
Nem nyúlkálunk! Tartsák észben:
minden, amit látunk, meg akar ölni.
És meg is tud.
Angyaltrombita! Ignácbab! Nyílméreg! Banánpók!
Láz vitte el az itt fosztogató martalócokat.
Az aranyra vágyó kalandorokat ráják csípték halálra.
A konkvisztádorokat átok sújtotta, mert levágták a helyieket.
És voltak, akiket egyszerűen bekebelezett a víziló.
A víziló nem őshonos a...
Vigyázz!
Ez a túra fénypontja, a kedvenc részem a dzsungelban!
Hölgyek, urak, készüljenek a világ nyolcadik csodájára!
Már mindjárt...
Íme, a víz hátulja!
Pont olyan, mint az eleje.
Ez a világ nyolcadik csodája, a víz hátulja.
Elő a gépet, rajta! Lemaradna róla?
Katt, katt, katt!
Csinálja csak!
Jaj, ne, a Puka Michuna! A félteke rettegett vadászai!
Embert esznek!
Ne már!
Kérem, gyorsabban!
Sajnos tönkremenne a motor, és nincs pénzem újra.
Figyelem! A felvett utasok után fizetnek,
nem pedig a letett utasok után. Kapaszkodj!
DZSUNGELTÚRA
PORTO VELHO, BRAZÍLIA
Kérem, hozza a csomagomat!
A YAKTUNARUK LEGENDÁJA
Mondtam, hogy ne húzz nadrágot.
- Felhívod ránk a figyelmet. - Hidegen hagy.
Üdv!
Tovább állták ma a sarat, mint vártam, de eljött az ideje, hogy továbbálljanak.
Be ne essen a vízbe! Én ki nem húzom.
Ami nem kell, itt hagyhatja.
Szegény férje! Hogy siet!
Jól bánjanak vele! Rendes srác.
Tíznek tűnik, pedig 47. Köszönöm, uram.
Nézd, milyen szép! Ön csinálta?
Gyönyörű.
Ez rémes! Elnézést! Szerintem nem helyes...
Ne kötekedj a majmossal!
Nem kötekszem, de miért zárja be őket?
Atyaég! A kikötő! Nézd, nézd, nézd!
Jó. Most már ránk férne egy ebéd,
egy fürdő és egy koktél.
Nem azért jöttünk, hogy koktélozzunk.
Keressük meg azt a Mr. Nilót, szerezzünk fuvart!
NILO VÍZI KALANDJA
Frank tartozik nekem!
Buongiorno, Frankie fiú!
Kérlek, ne hívj így!
Frankie, tudod, milyen nap van?
Frank tartozik nekem!
A mai a hónap harmadik keddje. Hol a pénz, Frank? A contante?
- Kellene. - Erre célzol? Megvan az egész.
Leszámítva ezt, hogy ehessek is. A maradék már a tiéd.
Megsértesz, Frank. Hiszen ez nem az egész.
Ez csupán egy kislábujjnyi semmi,
icipici töredéke az egésznek, Frank.
Ha tőlem kérsz kölcsön az új motorra,
akkor a kamattal is számolnod kell.
Most elviszem a motorodat.
Ha jövő héten fizetsz 5000 reált, visszakapod.
De ha nem törlesztesz egy hét múlva sem, elveszem az egész hajót.
Minek neked az én hajóm? Hiszen a tiéd az összes!
Nem, még nem mind. De előbb-utóbb úgy lesz!
Szerintem a jövő héten.
Ez meg mi a kénköves pokol?
Én imádom!
Elnézést! Ismeri Mr. Nilót?
Patinás itt a vevőkör.
Üdv itthon, Rosita!
Szétnézhetnénk máshol is. Talán a hotel bárjában van.
Csipkedd magad, vagy itt hagylak!
Ez a lehetőség egyre inkább a kedvemre való.
Elnézést!
Mr. Nilo irodája?
Odafent, köszönöm!
Adj' Isten!
NILO NEMOLATO VÁLLALKOZÓ
Mr. Nilo! Hahó!
Frank tartozik nekem!
Hát itt van. Abban bíztam, hogy végighallgatna.
Most nem alkalmas!
De ha visszajön reggel, kétszer is meghallgatom.
Most jobb lenne.
Dr. Lily Houghton vagyok,
az öcsémmel felhajóznánk a folyón.
Azt mondták, önt keressük.
- Rosszul mondták. - Az képtelenség.
Sokan ajánlották.
Van egy ötletem. Távozzon!
Mr. Nilo, a neve temérdek hajón szerepel.
Miért köti az ebet a karóhoz?
Kérdi, aki próbál betörni.
Sok pénzem van.
- Maga makacs. - Úgy tartják.
Először is felhajózunk a perui Andok felé.
Ezt a környéket nem nevezik nevén a mai térképek,
de egykor úgy ismerték,
hogy Lágrimas de Cristal.
Magán gatya van.
Nadrág. De igen. Mint magán.
Ez az angol női divat?
Nem Angliában vagyunk.
És bár a nadrág botrányos, értékelném...
Frank tartozik nekem!
- Egy italt? - Ki az a Frank?
- Lövésem sincs. - Elfogadnék valamit.
- Vodkaszóda? - Amit maga iszik.
Ismeri a környéket?
Úgy ismerem, mint a tenyeremet.
De higgye el, sok hely van a világon,
és amit érdemes kihagyni, az a Lágrimas de Cristal.
Odamegyek. Nem hagyom ki.
Dehogyisnem, Gatya.
Még az sem megy oda,
aki tudja, hol van. Nem jó üdülőhely.
Én nem is üdülni jöttem.
Honnan van a térkép?
Hát nem csodálatos? Igen nagy gonddal megrajzolt.
Aguirre térképésze készítette,
és az apámé volt.
Kiskoromban sokat mesélt a Hold könnyeiről.
Hát ezért vágyik oda? Egy esti mese miatt?
El tud vinni, vagy sem?
Az időmet vesztegettem magára?
Elvihetem magácskát, de jusson eszébe a dengue-láz,
az anakondák és...
Hölgyem, az a Puka Michuna otthona!
Embert esznek, kivájják a szemünket.
Őszinte leszek, hölgyem. Utazzunk a biztonságra!
Magácska, én és a gatyája teszünk egy kört a város körül.
Mutatok pár vízesést. Vízeséses típus?
Aztán villantok pár törpeelefántot is.
Nézzünk elefántokat!
- Elhagytam a kulcsomat. - Igen?
Bizony.
Az alkalmatlan.
Kárt tesz magában. Az éles.
Mr. Nilo, a gyerekkoromat Delhi totyogó zsebtolvajai közt töltöttem, szóval...
Meg is van!
Bízza rám, hogy kárt teszek-e magamban!
Megegyezhetünk az árban?
Vagy inkább keressek egy másik kapitányt?
Két sört, két steaket!
És ki állja a cechet?
Mr. Nilo ragaszkodik hozzá.
Úgy ám.
Ötezer reálnak elégnek kell lennie.
Tízért elviszem, a legjobb kapitányom vagyok.
És a legszerényebb is. Jó, tízezer.
Tízért odaviszem élve.
Ha holtan hozom vissza, 15 ezer.
Miért több, ha meghalok?
Mert akkor cipelnem kéne. Az nehezebb, hölgyem.
Húsz. Élve vagy holtan.
Jó, de kifizeti, mielőtt megfordulunk Lágrimas de Cristal előtt.
Miért fordulnánk meg?
Könyörögni fog érte, amint berezel.
Csalódást fogok okozni.
Lily! Nézd, kit találtam a hotelban!
Mr. Nilót.
Keményen alkudozik, de emberére akadt.
Ötvenezerben állapodtunk meg.
És ő ki?
Nem Mr. Nilo.
Nem Mr. Nilo, nem.
Nem. Ezek szerint maga...
Ízlik az ebéd, Frank?
A "Frank tartozik nekem" Frank?
Naná! Így már összeállt a kép.
De végül is nem vert át. Nem dőltem be.
Köszönöm, Mr. Frank, nagyon nem örültem!
Mr. Nilo! Üdv!
- Füttyentett nekem? - Tizenkettő.
- Tízezer. - Nem vagy motor híján?
Signorina, az árnyékszékig sem juttatná el.
A hajója maga egy árnyékszék.
A La Quilánál egy hajó sem fürgébb itt. És a fürdője sem utolsó.
Miért bíznék önben?
Csak én tudom odavinni.
Atyaég!
Vigyázzon! Megérzi, ha fél.
Én nem félek.
Engem érez. Vagy amit én is érzek.
Sicc!
Pánikra semmi ok!
- Kijött még egy kis félelem. - Csitt!
Sikerült!
Köszönöm, köszönöm! Köszönöm.
Frank Wolff. Dzsungelkirándulás.
A város legolcsóbbja, jaguármentesen. Köszönöm!
Magában sok minden megvan, ami hidegen hagy.
De egyúttal rátermett is, szóval...
tizenkettő.
- Tizenötezer. - Tizenkettő.
Tizenöt...
Tizenkettő. Hat most, hat, ha visszahoz élve.
Ha benne van, a kikötőben várjuk.
- Legyen! - Jó.
A La Quila reggelre kész.
Nem, Frank, most megyünk.
Mindjárt sötétedik.
Tényleg?
Tíz perc, és indulunk.
Okos döntés.
Ne most!
Mondom, ne most.
Jól van.
Ügyes voltál, Proxima. Jó kislány.
Kicsit késtél, és túl nagyot haraptál.
De szép volt.
A dzsungelt nem érdeklik a ruhái. Ezeket ne hozza a hajómra!
Más a ludas.
Jelen. De tudja,
minden egyes ingóság elengedhetetlen a túléléshez.
Ennyi pluszsúllyal talán
a kikötőből sem csorgunk ki. Nem.
Nyakkendő nélkül az estebéd csak ebéd, nemde?
Na...
legyen oly jó!
Mi a tervük velük?
Kitömve Párizsba küldjük őket.
Na, még mit nem!
Mit kér...
Mi a fene ütött magába?
Hé! MacGregor!
Most nyomban halássza ki onnan!
Segíts, MacGregor!
MacGregor!
Ne!
A teniszütőim!
Hajózni fogunk.
- Válogatott nappali viselet? - Nem.
Olvasnivaló és fürdőruha?
Mehet.
Az ital?
Az maradhat.
Ide hallgasson, maga marha!
Ha tovább pusztítja a holmimat...
Maga jó izmos, nem igaz?
- De, igaz. - Lily?
Lily?
Hé!
- Nilo! Nála a motor! - Indulás.
Nincs itt a nővérem!
Gyerünk! Pakoljon!
Hölgyem!
Menjünk!
Sehová sem megyek a pipereholmim nélkül!
Állítsd le!
Jól van. Meggyőzött.
Miért üldöznek minket?
Fogalmam sincs.
Itt az angol nő. Perkálj!
Lily.
Ejtse jobbra, és hegymenet!
Tessék? A felét sem értem!
- Hölgyem, azonnal... - Bocsi, Frank!
Sebaj, szép volt.
Frank, utánam!
Minek mászik fel? Erre megyünk!
Hölgyem? Arra megyünk!
Hölgyem! Hagyja a majmokat, jó nekik úgy!
Ne másszon oda!
Hölgyem, ne!
Ne most!
Hogy ityeg, Gatya?
Jól vagyok.
Próbáltam szólni...
- Tudom. - Jöjjön!
Ne...
Gyerünk! Ugorjon, hölgyem!
Mégis mire vár még?
Ott vannak!
- Hol van Lily? - Ott!
Miért nem lep meg?
Gyerünk, hölgyem!
Mégis volt idő várost nézni?
Jó, hogy itt vagy.
Miért nem ugrott?
- Ne firtassuk! - Nem tud úszni.
És mégis felmenne a folyón?
Nem úszva.
Miért kergettek minket húszan?
Meglehet, hogy a birtokomban van valami,
ami meglehet, hogy érdekli a többi érdeklődőt.
Feltételezem, meglógott maguk elől, Axel.
Igen, excellenciás uram.
Ebben az esetben a saját kezembe veszem az ügyet.
Hazánk a Fa révén nyerheti meg a háborút.
A Nyílhegy vezet el bennünket a Fához.
Nem engedhetjük, hogy elhagyja a kikötőt!
A felszínre!
- Ezek meg kicsodák? - Atyaég!
Így drágább lesz.
Kapaszkodj!
Ne már!
- Mi az? - Elszállt a nafta.
Hölgyem!
Újratölts!
- Vegye át! - Én jobb sofőr vagyok!
Bárki, csak ne maga!
- Jobbra! Gyorsan! - Ezért...
Igenis.
- Te vagy a góré. - Hál' Istennek!
Frankie!
Elloptad a motorom?
Tűnés a dokkomról!
Ez magántulajdon! Neked lőttek!
Ciao!
Elsüllyeszteni! Megkeressük a Nyílhegyet a vízben!
Torpedókat!
- Torpedókat! - Torpedó bent. Zárom!
- Köszönöm. - Nincs mit.
Közelebb. Közelebb.
- Lily! - A helyében...
Nincs a helyemben.
Olykor nem árt egy...
Ez az én motorom. Nem érhet hozzá.
Mit mondtam?
Na, látja!
Viszlát!
- Az ott... - Torpedó.
Atyaég!
Frank, Frank, Frank!
- Mit művel? - Gyorsabb nálunk!
Frank!
Nézd, mit tettek veled! Szegény.
Úgy sajnálom. Géppuska...
Ki hoz ide tengeralattjárót?
De így is te nyertél. Mint mindig.
Lazábbra vettem a figurát.
Ezúttal felülmúltad önmagad.
Ki volt a gyilkos holdkóros a tengeralattjárón?
Nem tudom a nevét.
De II. Vilmos legkisebb fia több cikket is írt a könnyekről.
Szóval elég erős a gyanúm, hogy ő az.
Nincs ebben meleged?
Egyáltalán nincs.
A szemgolyóm is izzad.
Jól érzed magad?
Atyaég! MacGregor, nézd!
Inia geoffrensis!
Milyen gyönyörű!
Mi úgy hívjuk őket, encantado.
- "Elbájolt"? - Igen. Alakváltók.
Ha a szemükbe néznek, rémálmok várnak magukra.
Ha hisz a legendákban, higgyen az átkokban is!
Hát jó.
Hé, MacGregor!
Egy volt kedvesem kancsal volt. Szétmentünk.
Nem nézte jó szemmel.
Atyaég! Maga szerint ez vicces?
Egyáltalán nem az.
De amúgy is félrekacsintgatott.
Butaság.
Tudja, a többség mosolyog, amikor veszik őket, Frank.
Ez mozgóképet rögzít.
Nem látott még ilyet?
Mozgóképet sem láttam.
Pedig szórakoztatóak. Megismerheti általuk az egész világot.
Bár miért érdekelné magát más, amikor itt élhet?
Mintha...
az édenen siklanánk keresztül.
Olyan elragadó!
Ezt nézze! Frank, látja a rákollóvirágot?
Tudta, hogy az Amazonas egyetlen fáján sokkal több faj él, mint...
MacGregor, azt hiszem, rossz irányba vezetsz, arra kéne tartanunk!
Nem, Lágrimas de Cristal arra van.
- Frank... - Hagyja!
Szerintem téved.
Nem tévedek.
Lágrimas de Cristal előre van.
Tartsa az irányt!
A térkép alapján ez a szakasz hajózható.
Itt van az orom és a mellékfolyó is.
Erre két egész napot nyerhetünk.
Nem megyünk arra. Erre tartunk.
Az úti célunk arra van.
Tudja, milyen a zuhatag?
Nem, de maga nyilván igen.
Ezért béreltem fel!
Szóval...
menjünk jobbra! Van erre valami hajós kifejezés?
Nem én nem tudok úszni.
Amiatt csak ne fájjon a feje, Kapi!
Hölgyem. "Kapitány".
Ezer bocs.
Ez az istenverte, végtelen Amazonas
az átláthatatlan, kusza mellékágaival!
Dr. Houghton és a Nyílhegy bárhol lehet.
Csak egyvalaki férkőzött eddig elég közel a Hold könnyeihez.
Tanácsot is kérhetnénk tőle. Irányt változtatunk.
Felség, Don Aguirre átka...
Az mindössze legenda, ugye?
Estére lehorgonyozunk.
Ugyan mi bajunk lenne a sötétben? Menjünk tovább!
Nem, különben még túlmelegszik a motor.
Ami azt illeti, Kapi,
jólesne most az a híres-neves fürdője.
Odalent van?
- Odalent nincs fürdő. - Tessék?
Ez itt a fürdő. Jó tágas.
Csaknem 7000 kilométernyi luxusfürdő.
Előmelegítettem magácskának.
De mivel nem tud úszni, vigyen szappant!
Hátha ebből is kimosakodja magát!
Ennék valamit,
ám valaki minden tartalékot a vízbe hajított.
Frank, ha az a terve, hogy halálra éheztet minket,
hogy megszabaduljon tőlünk, igencsak jó úton halad!
Ugye nem várja, hogy elfogyasszam?
Pirája.
Harapnak a halak!
Na, nem.
Elismerem, Frank, ez a pirája nagyon jó.
De mégis mivel fűszerezte?
Vérrel.
Jó.
Lefekszem.
Ott teszi le magát, ahol tetszik, de a kabinom tabu.
Nem kell kétszer mondania.
Ejnye!
Bámul. Lenne szíves abbahagyni?
Csak nem sűrűn látok pantallós nőket.
Ennyire felzaklatja a megjelenésem?
Lépjen túl rajta!
A szeme élettel teli.
De a perspektívát elnézte.
Hogy?
Bosszantó, de jogos.
- Rajzol? - Már nem.
Miért hagyta abba?
Már mindent lerajzoltam.
Másba vágtam a fejszém.
Lehet, hogy csak a megfelelő ihlet hiányzik.
Meséljen!
Engem bármi megihlet.
Nem, úgy értem, mit keres itt?
Rajong a térképekért? Ettől pezseg a vére?
- A Hold könnyei... - Ugyan!
Hiszem, hogy a legenda igaz.
- Nem az. - Megtalálom.
- Nem fogja. - És ha így lesz...
számtalan életet megmenthetek.
A Fa egyetlen szirma mindenre gyógyír.
Az orvoslást örökre felforgatná.
Elhozná a tudományos forradalmat.
Felettébb izgalmas.
Maga lesz a virágok Darwinja?
Segíteni akarok másokon.
Megmenti a világot?
Nem ezt mondtam.
Igazán nemes.
- Köszönöm. - És hülyeség.
Maga kellemetlen alak.
És hamis.
Kockáztatja a saját és az öccse életét
az ismeretlenekért?
Idegenek sorsa is érdekelhet.
Engem még az ismerőseimé sem.
Észrevettem.
Ha megadatna, hogy csak egyvalaki fontos legyen nekem,
az felérne a világgal.
"Felérne a világgal."
Te jó ég! Atyaég!
MacGregor!
Proxima! Proxima!
Hozzám, Proxima! Hozzám!
Hozzám!
Proxima.
Ő a magáé?
A csetepaté...
- Játék volt. - Az ég szerelmére!
Egy árva szavának sem lehet hinni?
Nem érdemes.
Micsoda időzítés!
Az őslakosok rettegve ejtik ki e hely nevét.
Itt büntették meg Aguirrét és az embereit,
amiért megpróbálták ellopni a Nyílhegyet.
Ott!
Folyóvizet!
Ez az, amire mindeddig vártatok.
Lám, ki van itt!
Maga a legenda.
Folyóvíz. Kérsz még belőle?
Régóta várod, hogy újra láthasd a folyót.
A Hold könnyei megtörhetnék az átkodat, és elhagyhatnád a dzsungelt.
Ugyanazt akarjuk mi ketten.
Detonátort!
A Nyílhegy nincs messze.
Keressétek meg nekem!
És mind megkapjuk, amit akarunk. Jó?
Esküdj!
Úgy.
Rémálmunk volt?
Máris jön a köpülő. Mehet, Gatya?
Biztos nincs más útvonal?
Maga választotta, hogy nyerjünk két napot.
Mennyire köpül ez a bizonyos köpülő?
Ha van maguknál érték, vigyék a fedélzet alá!
Értékként tekintek magamra, úgyhogy távozom.
Állj meg! MacGregor, várj!
El ne veszítsd!
Látod azt? Szerezd meg nekem!
Sosem felejtelek.
Ne csináld!
Menj!
Jaj, már megint te? Sicc innen!
Készen áll, Gatya?
Csak vezessen, Kapi!
Rossz cica!
- Mit keresel itt? - A kutyafáját!
Na, lássuk!
Atyaég!
Bírja, hölgyem?
- Bírom. - Forduljunk vissza?
Ne! Kezdek belejönni.
Jó. Én is.
Lassítson!
Forduljunk vissza?
Csak tovább!
Kell egy új gatya, Gatya?
Eltalált a víz.
Tegye le a lantot!
Maga tegye le a gitárt!
Atyaég!
Gyerünk, buena niña!
Gyerünk!
Ne ismételjük meg, ha lehet!
Akár vissza is mehetünk a városba, na?
Ez az első értelmes gondolata.
Mit szól, Gatya?
Irány a város?
Nem?
Igazából tetszett ez a kis kaland.
Mintha teljesen kicseréltek volna.
Kicsit elsápadt.
Emiatt kérdem. Minden rendben?
Nem éhes?
Látom én.
Van némi sózott pirájám, ha esetleg...
Atyagatya, már...
Megszerezted?
Berúgtál?
Sosem volt még ilyen rossz cicám.
UCAYALI-ÖBÖL
Hogy bírja mellette?
Két nap után szívem szerint a vízbe vetném.
Időbe telik megszokni.
És ő mindig ennyire...
Lilys?
Igen.
Attól tartok.
Fejjel a falnak, lesz, ami lesz.
Ez lehetne a mottója.
Mit csinálsz?
Azért ésszel!
Csak bekukkantok.
A nővérének, úgy tűnik, ami a szívén, az a száján.
Senki érzéseit sem veszi figyelembe.
Nem érdekli, kit bánt meg. Jórészt engem.
Az apánkra ütött.
Ő folyton képtelenségek után kutatott.
Pedig átkok nincsenek. Sem elixírek.
Konkvisztádort sem láttak háromszáz éve.
Hogyhogy mégis elkísérte?
Három kisasszonynak is bemutattak,
akik alkalmasak lettek volna rá, hogy összekössem velük az életemet.
Csakhogy végül muszáj volt kiböknöm,
hogy erre nem bólinthatok rá.
És voltaképp másra sem.
Ugyanis a szívem úgymond...
másfelé húz.
Másfelé?
Másfelé.
Hát, erre iszunk!
A nagybátyám ki akart tagadni,
a család elfordult tőlem.
Amiatt, hogy kit szeretek.
Engem kiközösített volna a társadalom,
hacsak nincs Lily.
Kiállt értem,
ezért pedig egy vulkánba is követném.
Gatya! Álljunk tovább!
Megmagyarázná ezt?
Mondtam, a kabinom tabu.
Okkal mondta.
Nehogy lebukjon.
Hazugság hazugság után. Frank, ez már lavinává dagadt.
- Hazudtam? - Magának is kell!
Nekem aztán nem kell! Most már nem.
Régóta nem kajtatom.
Jó, tény...
a Hold könnyei miatt jöttem, mint maga.
Nekem is van térképem.
Nem is egy, tucatnyi.
Aguirre térképésze módfelett termékeny volt.
Egy délibábra vesztegette az életét.
Bejártam minden falvat, minden szigetet és zátonyt.
Hiába.
És ezen a folyón rekedtem,
pedig bárhol máshol szívesebben lennék.
De most itt van ez is.
Most megsimogatlak. Te pedig nem fogsz megenni.
Világos?
Felkészülni! Előrenyúlok.
Gyilkos nagymacska létedre nem is vagy gonosz.
Csak később szoktam csalódást okozni.
Lily!
MacGregor!
Ó, a mén...
Hová visznek minket?
A fejvadászok területére,
szóval lesz itt még fejetlenség.
Jaj, Frank, kérem! Most ne!
Zsigerből jön.
Lily!
Frank!
Frank.
Mit mondott?
Hogy eresszék szabadon magát és az öccsét is, élve.
Cserébe hátra kell hagyniuk az ingóságaikat,
valamint engem is.
Ez bátor dolog,
de nem megyek bele, felejtse el!
Ebből nem mászhatunk ki mindhárman élve.
Ismerem őket. Menjenek, és...
- Nem! - Belehalna,
ha végigmondhatnék valamit?
Na, most felhúzta.
Jaj, ne!
"Csak egyvalamit akarok.
- A Nyílhegyet." - Nem.
Ne rázza a fejét!
Azt rühellik. Ne!
"Tudom, hogy itt van.
Az a népemé, csak ellopták tőlünk.
Ha visszaadod, távozhattok.
Vagy elvehetem erővel is...
a megnyúzott hullátoktól."
Gyerünk! Hallottad a kannibál urat.
- Add át! - Nos,
kissé megkoptak a tájnyelvi ismereteim, szóval tolmácsolja, amit mondok!
Rendben.
- Nem adom át a Nyílhegyet. - Egek.
- Lily! - Lily.
Csitt! Tolmácsolja!
Igen, nálam van a Nyíl, a népe tulajdona.
Rá van feszülve a Nyílhegyre.
Vissza is adom.
Fárasztó nőszemély!
De előbb meg kell keresnem a Hold könnyeit.
Elviselhetetlen.
Ha ezért halál jár, vállalom.
Az sem érdekli, ha megölitek.
De őket hagyják szabadon távozni!
Csak engem hagyjatok életben!
Lily!
Mi lesz? Itt vagyok! Mi lesz? Itt vagyok!
Na! Rajta! Mi bajotok?
Lily!
Ne fárassz, Frank!
Legközelebb többe fog fájni ez az ugabuga.
Sam, megegyeztünk.
Tudod, már unom ezt az egész műsort.
És ezt a lüke jelmezt is.
Azt mondtad,
ez egy bájos angol hölgy és a nyeszlett öccse.
De megöletné magát!
Feltűnt, ugyanis őrült!
Őrülten eltökélt.
Lily, nem tudtam lefújni ezt a sületlenséget.
De nézze! Nem vertem át, mert nem dőlt be.
Ne csinálja többet!
- Nyeszlett? - Úgy értem...
Szép volt. Az egész család tud ütni.
Le tudja fordítani?
Meglehet.
Meglehet, de nem megy az olyan egyszerűen.
Választékosan beszél, amikor akar valamit.
Az a gyanúm, hogy most alkudozni fogunk.
Így igaz.
Kufár Sam kufárkodna.
Gondolom.
Tetszik a kalap?
A magáé lehet.
Most aztán megnézheti magát.
- Túl fog lépni rajta? - Aligha.
Nem Lily ellen szólt. Előre egyeztettük.
Aki így átejti, az halott ember.
Beadta a kulcsot.
Kimúlt.
- Feldobta a pacskert. - Vettem.
- Otthagyta a fogát. - Megértettem.
- Kinyiffant. - MacGregor.
Ez a sör nem is rossz.
A masato?
Az fermentált köpet.
Köpetet iszik.
Ha Rómában vagy...
Bárcsak tényleg ott lennék!
"A Hold könnyei...
mindent gyógyító hatalommal bírnak."
Ennek a szónak...
nem létezik megfelelő fordítása.
A fájdalom...
a lélekben.
Akkor gyógyít?
A lélek gyógyírja?
Mondhatni.
Az.
"Ahhoz, hogy méltóvá válj, változtasd kővé a vizet!
Tedd teljessé a szíved!
Hogy virágozzék,
a Fának a síró hold alatt kell állnia."
Az két nap múlva lesz.
"A hold vére
mutatja a Fát.
Nyugaton rejtőzik, a kígyó szívén túl."
Kígyó...
"Ahol önnön farkába mar."
"Ahol önnön farkába mar." Jóságos ég!
Mondtam, nem lesz egyszerű.
Ezért nem találták.
Nem Lágrimas de Cristalban van.
Hanem La Luna Rotában.
Igen!
Ön szerint mennyi időbe telne odaérnem?
Két-három napba.
És ha kenuval megyek?
Tessék?
Tájékoztassa Kapit, hogy mostantól egyedül utazom!
Egyedül nem járhat sikerrel.
Ő nem tudja, hogy mire vagyok képes.
Add át dr. Gatyának, hogy a könyvecskéiben nem szerepel,
mi vár rá a dzsungelban!
Mondd csak meg!
Nem vagyok vevő a trükkjeire.
Már unom őket.
Ha a Nyílheggyel felevez a folyón,
- meghal. - Igen?
Tartsunk össze!
- Mi? - Igen, mi.
A "mi" érdekes szó,
ugyanis feltételezi a bizalmat, az őszinteséget.
Amiről magának fogalma sem lehet, ugyanis hazug.
Maga önző, arrogáns,
és egyetlen szavának sem hihetek,
ez a meggyőződésem pedig sziklaszilárd.
Már nincs olyan, hogy "mi".
Ezzel megvan a 12 ezer!
És borravaló a mesés szolgáltatásért.
Ez itt egy driver.
Driver.
Igen, 180 méter alatt nem használjuk.
Mert ahhoz a vas való.
Arcfestés? Miért ne? Jó.
Harcos vagyok. Pazar!
Csikiz.
Nem akar lejönni.
Mert tetoválófesték. Idővel lekopik.
Csak pár évtized.
Jaj, ne!
Francisco...
- Lily! - Mi az?
- El kell tűnnünk! - Hogy?
- A Nyílhegyet! - Bolondnak tart?
Szerintem annak tart.
Francisco...
- Mi folyik itt? - Ezért sürgettem.
Nem!
Meglepettnek tűnsz.
Képtelenség.
A legenda igaz.
Négyszáz év után...
A Nyílhegy...
engem illet!
Mentsd a családodat!
Jó!
Atyaég!
Frank, Frank!
Jöjjön! Tartom. Bízzon bennem!
Kapaszkodjon!
Frank? Gyerünk, Frank!
- Máris. - Gyerünk!
- Kérem. - Meglesz ez.
- Frank? - Nem lesz meg.
- Frank! - Egek!
- Frank! Mit művel? - Lendületet veszek.
- Nevetséges. - Várjon!
Hagyjon, ez rémesen alakult!
Mert túl nehéz.
MacGregor!
Lily?
Bocsi!
Ereszd el!
- Ne! - Aguirre!
Driver.
- Szép ütés! - A Nyíl!
Ne!
Frank!
Menjünk! Gyerünk!
Beszállás! Fogd a kést!
Rajta!
Mi az? Mi fáj?
A lábam.
Jól van. Semmi baj.
Menj innen! Menekülj a folyó közeléből!
Aguirrének a Nyílhegy kell.
- Siess, ahogy tudsz! - Siess!
Közelednek! Gyorsan! Menj el a folyótól!
Megvan.
Ne!
Ide a Nyílheggyel!
Aguirre, túl messze a folyó!
- Atyaég! - Csak én vagyok az. Nyugalom.
Láttad a Nyílhegyet?
A saját szemeddel?
Nemcsak láttam, a markomban volt.
Megtörhetjük az átkot,
és Francisco is megfizet.
Kit érdekel Francisco? A Nyílhegy a fő!
Csakis a Hold könnyeivel törhetjük meg az átkot.
A dzsungel elnyeli a lelkünket.
Gusztustalanok vagyunk.
A magad nevében beszélj! Én ennivaló vagyok!
Szerintetek még van lelkünk?
Éppen ezért kellenek a Hold könnyei, másban nem bízhatunk!
A nadrágba bújt asszonynál van a Nyílhegy,
de elvitte a folyó közeléből.
Mert tudja, hogy oda már nem követhetjük.
A herceg.
Ő a Nyílhegy nyomába szegődhet.
Tájékoztassátok, merre ment a nő!
Hallottátok.
Vigyétek hírét!
MacGregor!
Frank?
Frank, maga él!
Hogyan? Hogy lehet életben, Frank?
Láttam, hogy meghal. Hogy leesik. Hogy lehet ez?
Lily, nem érdekel, mit tettél,
- ha ezt túléljük... - Itt vagy!
...ki nem teszem a lábam otthonról!
- Frank még él! - Igen, Frank még él.
Valami kilóg a hátából.
Frank?
Valójában Francisco.
Francisco Lopez de Heredia.
És...
úgy saccra 400 éves vagyok.
- Tessék? - Tudom, váratlan.
- Megmagyarázom az... - Egyáltalán nincs vére.
Maga szellem?
Nem, ne fárasszon!
De szemmel látható, hogy nem is ember.
Nehéz összpontosítanom, egy kard átdöfte a szívemet.
- Kufár Sam! Rántsd ki belőlem! - Vámpír?
Megmondtam a múltkor: az volt az utolsó.
Jaj, nem.
Elvégre maga doktor, nem?
A növénytané.
Egek, kikukucskál a vége.
Mert jó hosszú.
Nagyon fura az alakja.
Volt alkalma megnézni? Olyan...
Igazából egy egyenest követ, csak...
Egy vagy két kézzel?
Lássuk eggyel!
Ez így karcsú lesz.
Ne, ne, ne!
- Mi az? - Te jó ég! Ez fáj!
- Nem is! - Honnan tudja?
Frank! Itt a botom, ha ráharapna.
- Nem. Köszönöm. - Hogy ne fájjon.
Elsőre is értettem, de nem.
Itt lesz, ha kell.
Nem engedi el magát.
És ez nem segít, mert izgulok.
Az első alkalom már csak ilyen. Ez az első, ugye?
- Igen. - Igen, látszik magán.
Én már százszor csináltam.
- Ettől nem jobb. - De ez most más.
- Igen? - Igen.
- Lassan! - Mi az?
Ajtóstul ront a házba?
- Finoman! - Frank.
Ne járassam be?
- De! - Még az kéne.
Pedig könnyebben kicsusszanna!
- Ne, jó így. - Hát jó.
Tudod, mi könnyíti meg? Ha ráteszed a lábad.
- Kezdek félni. - Ne féljen!
Frank, elszámolok háromig.
Maga fog... Maga vagy én?
Én számolok.
- Egy... - Mert...
Álmomban a Boodle'sban ebédeltem.
Hé, doki!
- Induljunk! - Jó.
Nem. Eleget tettél.
Hagyjalak faképnél?
Nézz már magadra! Járni sem tudsz.
Meg sem fontolod, hogy feladd?
Nem lesz bajom. Engem ne félts!
Bűzlöm?
De még mennyire!
Vendégeink jöttek. Beengedni őket!
Szép jó napot, barátaim!
Van ott valami?
Mi van ott? Megtaláltátok a hajót?
Nem?
Nem a hajó az? A Nyílhegy?
A Nyílhegy? Jó. Mutasd meg, hol!
Egy méhtől kapunk parancsot.
A térképen!
Itt?
Ez az! Rajta, irányt váltunk!
Elkérné tőle a koordinátákat?
Ne legyen nevetséges, Axel!
Köszönöm. Köszönöm.
Háromszázkilencvenöt év...
...öt hónap és 13 nap.
Tényleg azt hittem, meghalt.
Elszomorította?
Inkább csak aggódtam.
A lelkemért.
Az expedíciómért.
És magáért.
Szóval mi maga?
Nem vérzik, bár szerintem lélegzik.
Ez képtelenség.
Már én magam sem tudom.
Csak azt, hogy mi voltam.
Apám zsoldos volt,
és Aguirre édesapja bérelte fel még Algírban.
SPANYOLORSZÁG, 1556
Apám az életét adta érte, így befogadott.
Együtt nevelkedtem Aguirrével, akár a testvérek.
Aguirre lánya, Anna beteg lett.
Ő volt a szeme fénye, nem veszíthette el.
Messzire utazom.
De visszatérek hozzád a Hold egy könnyével.
És újra megmártózhatsz a Hold fényében.
Gyógyultan.
Az óceánt legyűrtük, de a folyó kifogott rajtunk.
Minden léptünkért megharcoltunk.
Bármit megadtam volna a könnyekért és Aguirre lányáért.
Felderítettem a folyót.
Hát maga volt Aguirre térképésze?
Maga rajzolta a térképem?
Frank...
Tényleg jónak találja?
Korának kisebb lángelméje lehetett!
Kisebb?
Elhulltunk, egymás után.
Csaknem mind. De Aguirre hajthatatlan volt.
Csak a lánya élete lebegett a szeme előtt.
Aztán megjelentek.
Mindnyájan odavesztünk volna, ha nincsenek a Hold könnyei.
Tényleg varázserejűek.
A hatalmukkal a törzsfő és a lánya rendelkezett.
Ami összetört, újra teljes lett.
És visszatértünk az életbe.
Aguirre örült: minden addiginál közelebb került a lánya megmentéséhez.
De fogyott a türelme.
A Nyílhegyet követelte, és azt,
hogy vigyék a Fához.
Nem vagy méltó.
De nemet mondtak.
Hiába fogadtak minket jó szívvel,
Aguirre levágta őket.
Nála van a Nyílhegy!
Szerettem őt, de ezt nem hagyhattam.
Nem foglak bántani.
Csak add át a Nyílhegyet!
Nem nézhettem tétlenül.
Ide a Nyílhegyet!
Menekülj!
Ne!
Egy testvér pengéje mélyre hatol.
Áruló!
A törzsfő percei meg voltak számlálva.
Megmaradt erejét a szent Fa megóvására fordította.
Megátkozta Aguirrét.
Mindannyiunkat. Egyikünk sem hagyhatja el a folyó környékét.
Merre ment?
Nem járhat messze!
Mert a dzsungel visszaterel hozzá. Örökké ez vár ránk.
Aguirre gyűlölt az árulásomért.
Többször is rám talált. Összecsaptunk.
Számtalanszor.
De belefáradtam a harcba.
Azt akartam, hogy többé senkit se bánthasson.
Kelepcébe csaltam.
A folyó!
Merre van?
Ott a dzsungel sem érte el őket.
Ki kell jutnunk innen!
Francisco! Ezért még meglakolsz!
A dzsungel azóta lakmározott a testükből.
Így lett belőlük szörnyeteg.
Nem tudom, hogy jutottak ki.
Ez háromszáz éve volt.
És mit csinált?
Hát, múlattam az időt. Felhúztam egy várost.
Az jó móka volt.
Barátokat szereztem.
Elvesztettem őket.
Ekkor eredtem a könnyek nyomába.
Lett egy hajóm.
A hold istennőjéről neveztem el, Quiláról.
A folyó minden szegletét bejártam.
Végül feladtam.
De mivel ide vagyok kötve,
elkezdtem turistákat kirándultatni.
Ennyi időt töltött egyedül?
Jó, nem teljesen egyedül, nyilván.
Így van.
Az évek során befogadtam a kóbor jószágokat.
Jött egy újabb és egy újabb.
És la próxima, la próxima.
Proxima, igen, mindet így hívom.
Ne bánd! Te vagy a kedvencem.
Mennyire, mennyire, mennyire, mennyire Élni, juj, de szép
Itt kellene becsatlakoznia.
Nekifutok újra, rendben?
Húzd, húzd, húzd meg...
Könyörgök, elég!
Ott vagyunk már?
Nem!
Megvan.
Gondoltam valamire.
A kezdőbetűje...
"T".
Elvigyem magukat?
Hé!
Én nem szállok be idegenekhez!
Kér egy teát?
Hogy tetszik önnek ez a dzsungl?
Bocsánat, hogy mondja?
A dzsungl.
- Tessék? - A dzsungl!
Tagoltabban?
A dzsungl!
Mondatba foglalná?
A fák, a rovarok... A dzsungl!
- A dzsungel! - Ezt mondtam.
- Hogyne. - Hogy tetszik?
Egész megkedveltem.
Most már nem is érdekel.
Uram! Megérkeztünk a célponthoz.
Ideje alkut kötni.
Tessék! Kukkantson be oda!
Látja a békés Puka Michuna törzset?
Csak egyetlen gombnyomásba kerül,
hogy véget vessek 400 ártatlan életének.
Az az egyetlen vétkük, hogy még mindig élnek.
A nővére itt járt, nekem pedig tudnom kellene, merre tart.
A döntés az öné.
Éljenek, vagy inkább ne?
- Segítek. - De én jövök.
Jól van. Figyeljen oda rá!
- Mesés. - Igazán pazar.
Igen. Hagyjuk ringani!
Tudja, hogy mióta keresik már?
- Ezt a csöppséget? - Azt.
Hogy kötött ki magánál?
Elloptam.
Ellopta?
Kiszabadítottam. Így jobb?
Vagy úgy.
Már régóta vagyok a nyomában, de meggyőződésem, hogy magát illeti.
Mi lesz, ha megtaláljuk a Fát?
Megtöröm az átkot.
És akkor mi lesz a sorsa?
Hát...
akkor döntenem kell.
És inkább megpihenek.
Ide figyeljen!
Ami a maga számára új ebben a világban,
azt én már százezerszer láttam.
De semmi sem érintette meg igazán.
Szóval hol vannak?
Én nem tudom értelmezni ezt a...
- Hol? - Itt.
Szerintem kimúlt.
Ott van a Fa, a Fa pedig a miénk.
Ezt a felfedezést nem oszthatom meg a gazdájukkal.
Régóta van idelent?
Ez lesz az a hely! "Kővé a vizet".
Fel tudnánk mászni?
Nem fent lesz a célunk.
Mázlink van.
Van lent egy kar.
Szerintem meg kell húznunk.
Ez pompás!
Az. Fantasztikus.
Csak egy gond van: azok, akik megalkották a szerkezetet,
alkatra kisebbek.
Szóval ideje megmerítkeznie Brazília legjobb fürdőjében!
- Nem. Frank, kérem! - De, Gatya!
Nem tudok úszni. Nem megy.
Még nem próbálta.
Nem próba kérdése! Félek.
Nem kell úsznia.
- Frank, kérem. - Maga nélkül nem megy.
Segítsen!
Csak bízzon bennem!
Ne, Frank! Kérem.
Csak gondoltam...
Hátraarc, nézze a vízesést!
- Rendben? - Jó.
Ne lessen!
Gatyát hord a gatyája alatt?
- Így, ni. - Úristen!
- Semmi baj. Útra fel! - Én nem...
Várjon! Valami a lábamhoz ért!
Semmi baj. Az az én lábam.
- Úgy sajnálom. Nagyon félek. - Semmi baj.
Semmi baj. Levegő.
- Mehet? - Igen.
Lily!
Lily, gyerünk!
Gyerünk! Lily!
Gyerünk! Gyerünk, Lily!
Maga megveszett?
- Hát él. - Ott hagyott!
Nem, csak jöttek a halak, és...
Tessék? Halak? Frank...
Piráják, és...
- Megmentettem. - Rám se nézzen!
Jó.
"Változtasd kővé a vizet!"
Négyszáz év után...
megtaláltam.
Megtaláltuk.
A virágok Darwinja lesz.
Maga pedig így végre szabad lehet.
Nem mintha ne lenne mesés a folyó, de elmehet,
és világot láthat. Ott van London.
Londoni vagyok. Körbevezetem.
Automobilom is van. Én lehetek a kapitánya, Kapi. Ha szeretné.
Lily, ezer örömmel magával tartanék.
De én már döntöttem.
Nem vár rám London ezután.
Sem az automobil.
Készen állok.
Ne.
Eljött az időm. Eljött már réges-rég.
Nem fogadom el. Lehetne még egy élete.
De ez csak rajtam áll.
Az kellemetlen, mert maga rossz döntéseket hoz.
Az az élet magára vár. A maga élete.
De lehetne a magáé is.
Valami végre felérhetne a világgal.
Talán.
Lily.
Lily!
Hahó!
Esélyes, hogy felfedtem az úriembernek, hogy hol vagytok.
Hát újra találkozunk.
Szép szál legény maga, mi?
Irány a híd! Rajta!
Azt hiszem, hogy ez itt az öné.
A Nyílhegyet! Kérem.
Ne, ne, ne!
Igen elhivatott asszony maga,
hogy megosztaná a Hold könnyeit azzal a közeggel,
amely még csak azt sem engedi, Fräulein, hogy közéjük ülhessen.
Kérem, kész téboly,
hogy maga csak úgy átadná ezt a hatalmat a népnek.
Én nemcsak arra használnám, hogy megnyerjem a háborút,
hanem hogy nemzedékeken keresztül uralkodhassak is.
Elvezetni őket!
Gyerünk! Előre, a Fához!
A Fa már rég kiszáradt.
Ön mindenki másnál többet tud a Hold könnyeiről, így...
azt is tudja, hogyan rügyezzék. Tegyen hát csodát!
Ha megkapja, amit akar,
mi szavatolja, hogy nem öl meg?
Most is megölhetném.
Bízza rám!
Engedje el őket, és adjon nekem egy szirmot!
A mítoszt és az ősi hagyományokat is ismerem.
Frank, ne...
Erre maguk közül senki sem képes. Csak én.
Ha képes virágba borítani a Fát, megkapja a szirmát.
Megígérem.
Nincs más mód.
De a kistestvér a hajón marad.
"Kistestvér"? Nevem is van.
Nahát, varázslatos!
Munkára!
Itt lenne a helye.
- Menjen! Segítsen! - Nem.
Nem?
Egy sziromért cserébe megteszem.
Egy sziromért cserébe megteszi...
Nem kapnak kettőt. Döntse el!
Maga mit szól, Izom?
Feláldozná érte a sajátját?
Ahhoz meg kell ölnie.
- Jó. - Jó.
"Az összetört szívű harcos
megmászta az ormot,
és nyilat lőtt a holdra.
A hold megismerte a kínt, és könnye csordult.
Ahová hullott, ott szent Fa sarjadt."
Adja a Nyilat!
Mire vár?
Kufár Sam azt mondta, tegyük teljessé a szívet.
Ez nem is Nyílhegy. Hanem szív.
Vagyis akkor össze kell...
Törnünk.
Kérném a szirmomat.
"A síró hold alatt..."
Szüreteljük le, mielőtt lenyugszik a hold! Gyerünk, nyomás!
Nem unják még?
Bocsi.
Lelőni!
Okos nagymacska.
Hol van Lily?
Odafent.
Most jön a java.
Lenyugszik a hold.
Haldoklik a Fa.
Gyerünk!
Igen!
Lily!
Számomra végtelenül ismerős ez a helyzet. Nem?
Adja át a szirmot!
- Nem. - Maga meghal.
Így is, úgy is, de ha nem adja át a szirmot,
az öccsét is megölöm.
Csakhogy őt sokkal lassabban.
Adja át a szirmot!
Beérem eggyel is. Ide vele!
Soha. Frank!
Eresszen el!
Vegye át! Tartsa így!
Még sosem volt ilyen jó cicám.
Hagyjatok!
Úgy látom, nem bántál jól
a kis barátaimmal.
Aguirre! Segíts megszerezni!
Bármit megadok! Hajót, pénzt...
Spanyolországot!
A nemesekben nem lehet megbízni.
Aguirre! A nadrágba bújt asszony!
Elkapni!
Aguirre!
Franciscónál van a szirom!
Állítsátok meg!
- Végállomás! - Mi?
Lily felér nekem a világgal.
Hová megy?
Proxima, vigyázz rá! Védd meg! Menj!
Ég veled, kislány!
Az utolsó utunk, mi buena niña.
Csak így érhet véget.
Kapjatok el!
Lily.
Ütközni fog?
Nem, el akarja zárni a folyót.
Francisco!
Kérem a szirmot!
A zsebében van!
Ami sok, az sok.
Önöknek ütött az utolsó órájuk!
Hogyne.
Most már túl sok volt a jóból!
Jó éjt!
Nem pont így akartam.
Egy testvér pengéje mélyre hatol.
Add ide a szirmot!
Azt üzeni neked, hogy te felérsz a világgal.
Hol van a szirom?
Sajnálom, cimbora.
Ezt neked szánta.
Állítsátok meg a hajót!
- Frank. - Várj!
Frank, ne!
Ne!
Francisco, mit tettél?
Ez rosszabb a halálnál. Ez kínzás!
Magánál nincs bosszantóbb ember a világon.
Lily...
Jaj, Frank.
Frank!
Maga vérzik!
Ez fáj.
- Tényleg? - Igen.
De hát ez remek.
Képes volt meglőni.
- Így van. - Kétszer.
Az elsőtől nem feküdt ki.
Miért nem feküdt ki?
Felértek a világgal!
- Lám, lám, lám. - Nilo. A hajóm a tiéd.
Viseld gondját!
Azért állok itt, hogy a Hold könnyeiről meséljek.
A legenda igaz.
Csapatunk mélyebbre merészkedett az Amazonasban, mint bármely expedíció.
Túránk során élet és halál, múlt és jelen határa összemosódott.
Hihetetlen dolgokat láttam.
Rémálmokat okozó, elbájolt delfineket.
Élőholt konkvisztádorokat, akik négyszáz évig voltak a dzsungel foglyai.
Egy törzset, amely női vezetője...
De! Kiváló vezető volt.
A lényeg, hogy ehhez a kalandhoz foghatót még nem látott a világ.
Ez a kaland méltó volt a Társasághoz.
De vajon a Társaság is méltó a kalandunkhoz?
Nem azért eredtünk a Hold könnyeinek nyomába,
hogy kivénhedt tudósok folyóiratában írjanak róla.
A nővérem, aki most lett professzor a Cambridge-en,
megkért, hogy tiszteletteljesen utasítsam vissza a nevében a meghívást.
Így is teszek. Csak tisztelet nélkül.
Uraim, fogják e meghívót,
és dugják, ahová csak akarják!
Ez hallatlan!
Kezdődhet az első autós leckéd?
Azt hiszem, Gatya.
Remélem, jól tudod, hogy most mibe mászol bele, Frank.
Autóba.
A humorod. Hogy bírjam ezt ép ésszel?
De majd csak kipuffogom magam.
Azta, Lily.
- Milyen volt? - Nagyon jó.
Büszke vagy?
- Frank! Atyaég! - Nyugalom, megy ez!
- Atyaég! - Megy ez!
Kanyar! Kanyar!
Minden a legnagyobb rendben, Gatya!
DZSUNGELTÚRA
Magyar szöveg: Dittrich-Varga Fruzsina