I framtiden, kommer ett datorprogram kallat "Skynet"-
- ha förklarat krig mot mänskligheten
Maskiner har rest tillbaka i tiden, för att förgöra John Connor.
Motståndsrörelsens framtida ledare.
Sarah Connor, John's mor, lärare och beskyddare.
Cameron, en terminator, omprogrammerad till att försvara dem med alla medel.
Derek Reese, John's farbror, och befäl i motståndsrörelsen.
Tillsammans, slåss de för att stoppa "Skynet" från att bli skapat.
Slaget om vår framtid startar idag.
Översättning: SSG - SweSUB Group © TAZ www.SweSUB.nu
Tidigare i Terminator: The Sarah Connor Chronicles...
Följ med mig om du vill leva.
Du har suttit på samma ställe sen du drog från Engelskan.
- Och du heter? - Riley. Aldrig tagit med en tjej hem?
- Vi kan flytta in idag. - När jag blivit av med alla saker.
Cromartie dödade 20 agenter.
Jag letar efter Connors. Mr. Dixon ville gifta sig med Sarah Connor.
Ta din fru och åk så långt bort du kan. Glöm mig. Glöm John, och åk.
- Det är inte säkert här. - Vi trodde vi skulle uppfostra barn här.
Till resan.
Köpte du drickan, älskling? Charley!
Nej! Michelle!
- Michelle! - Charley!
Jag har velat ha en TV här i 100 år.
Eller kanske 200 år.
- Så länge. - Mitt ex ville inte ha en i sovrummet.
Se vad det ledde till... Det, sex öl och sängleken.
För mycket information? Behöver jag ringa kabelkillen?
Sådär. Men jag skulle inte nämna det till någon. Speciellt inte kabelkillen.
Smart pojke.
Odjurstrollkarlen, bränslets kungadöme kommer aldrig bli ditt.
Men, Seth. Så behandlar man inte sin bror.
Odjurstrollkarlen 7. Lågbudgetfilmen ingen såg-
-när den släpptes direkt till video-
-för två år sedan, har inbringat $6 miljoner och en nyfunnen stjärnstatus-
-när dess stjärna, George Lazlo, oförklarligt dödade 20 medlemmar-
-i ett FBI gisslanräddningsteam i en eldstrid i hans lägenhet.
Massakern tog även hans eget liv.
En kompis till mig från kockskolan, gjorde hantverksjobb i den filmen.
Hon gillade honom. Han åt med gruppen.
Den här staden kan göra dig galen.
- Vad gör du? - Det här är mitten av huset.
- Perfekt. Bra jobbat. - Huset rör sig.
- Vad? - Rör sig. Sydöstra sektionen rör sig.
- Verkligen? Vart är det på väg? - Ner. Med 0.93 millimeter per år.
Påverkar det säkerhetssystemet, eller sikten för nattsiktet?
Påverkar det säkerheten av John Connor?
Det gör det inte.
Men nästa sommar måste vi måla om.
Fixade du Kacy's tv TV?
- Hoppas du inte fixade pirat-kabeltv. - Inga gravid borde titta på det.
- Det är illa för barnet. - Du vet inget om bebisar.
Jag vet att de växer upp.
18 november. Johnny? Det är koden, eller hur?
Ja. Vart är du?
Vi... Vi är på väg ut ur staden. Vi åker härifrån.
- Varför? - För att... Kan du vänta lite, snälla?
Okej, jag... Jag är tillbaka. Bara...
Bara lyssna, okej... Jag vill bara säga adjö till din mamma.
Jag fick ingen chans att säga adjö... Och hon ville inte ge mig sitt nummer.
Jag hoppades att du kanske kunde be henne ringa mig?
Vänta.
Det är till dig.
- Hallå? - Sarah. Han tog min fru.
Vad vill du att jag ska säga, Charley?
Bara hjälp mig, Sarah, snälla.
Vi var på väg att lämna staden. Han bara...han bara tog henne!
Jag menar med John stående här.
Vad ska jag säga?
Jag är ledsen. Jag visste inte vem jag skulle ringa.
Snälla. Snälla hjälp mig, Sarah.
Du skulle inte ha ringt hit, Charley. Du gjorde rätt som åkte iväg.
Jag vill inte veta var du är, om jag skulle behöva dig.
Jag kommer inte behöva dig.
Det är bättre för dig om jag inte kan hitta dig. Förstår du?
Vänta nu...frågar du mig vart jag är?
Ja, det gör jag.
Vid något fruktstånd.
Det...det är någonstans vid väg 14.
Söder om California Citys avtagsväg. Tror jag.
- Jag behöver verkligen din hjälp. - Ta hand om dig, Charley.
Jag sa till dig att inte ge honom ditt nummer.
- Det är något levande där uppe. - Något som kan skada oss?
Det är en fågel. Jag dödar den innan den flyger iväg.
Nej.
- Kanske senare? - Kanske aldrig.
John ska köpa datorer idag. Följ med då. Släpp honom inte ur sikte.
Är det något jag behöver veta?
Att inte släppa honom ur sikte.
Och rör inte fågeln.
- Cromartie har Charley Dixon's fru. - Vart är John?
Jag skickade iväg honom och Cameron att köpa datorer. De vet inget.
- Vart ska du? - Det vet du. Följ med om du vill.
- Du kan inte åka. - Ändå gör jag det.
Det är en fälla för att komma åt John.
Jag vet det. Ser du John här, gör du det?
- Det är helt fel val att göra. - Vore inte första gången.
- Vänta. Vänta på mig. - Skynda dig!
Vänta, vänta! Cameron. Jag hjälper dig.
- Jag behövde ingen hjälp. - Jo, det behövde du.
Jag är uttråkad. Vill du umgås? Jag glömde. 18:e November.
- Var är du? - Promenade. Tidningsståndet vid cafét.
Fängslad av Lohan.
- Jag kan vara där om 15 minuter. - Världen kan gå under på 15 minuter.
- Jag tvivlar på det. - Man vet aldrig.
Stanna bara där.
Kan du släppa av mig?
- Var det Riley? - Det har du inte med att göra.
Din mamma bad mig att hålla koll på dig.
Det betyder inte att du måste vara där jag är.
Bara för att min mamma sa det, så är det inte så. Jag är inget barn.
Jag kan gå till affären, eller träffa en vän, eller precis vad jag vill.
Det finns inga andra som du.
Släpp av mig bara.
Hörde att träden i skogen har fin frukt. Ändå visste jag inte det.
Jag måste varna dig.
Min randiga vän är en duktig klättrare.
- Agent James Ellison. - Det är jag.
Jag heter Catherine Weaver, Mr. Ellison.
Jag skulle vilja prata med dig om en möjlighet.
- Jag är inte intresserad. - Ett jobb, agent Ellison.
Antar att du inte återvänder till FBI, när din tjänstledighet är över.
- Hur fick du mitt nummer? - Jag berättar över en lunch.
Ska vi säga...13:00? Min assistent ger dig informationen.
Nej. Jag vet inte vem du är.
- Och jag är väldigt upptagen. - Du är inte upptagen. Kom på lunch.
Vi pratar om vem eller vad, som dödade dina kollegor.
- Vart skulle han ta henne? - Jag vet inte.
- Hur ska vi hitta henne? Du vet inte? - Nej.
- Han kan spana på oss nu. Vi måste åka. - Det vi måste, är att hitta min fru.
Hon säger inte sanningen, men det gör jag. Din fru togs för att komma åt John.
Din fru är död.
- Det är hon? - Se till att det verkligen är hon.
De kan imitera våra röster. Du måste var säker.
Älskling.
Charley...Charley...
- Älskling, är du skadad? - Nej.
- Är han där, med dig? - Ja, i rummet bredvid.
- Jag kan höra honom. - Vart är du?
Utanför Mojave. I en övergiven byggnad.
Sex-sju kilometer från motorvägen.
- Väg 14? - Ja. Det är en gammal advokatfirma.
Det går en grusväg utanför.
- Var säker på att det är hon. - Tror du inte jag känner min egen fru?
Charley.
Var säker.
Jag vill att du lyssnar nu, okej?
Första gången vi älskade, vart var det?
- Va? - Svara bara på frågan.
Var älskade vi första gången?
Stranden...?
- Vilken strand? - Charley, jag vet inte...
Malibu. Paradise Cove.
- Vad hände vid middagen den kvällen? - Charley, vad menar du?
Snälla, Michelle. Svara på frågan. Vad hände på middagen?
Magikern tog min klocka?
Jag älskar dig. Vi kommer och hämtar dig, bara håll ut.
Michelle? Michelle?
Snälla.
Varför gör du det här?
Tejpa inte för min mun. Jag kommer inte skrika.
1897, uppfann James Atkinson, musfällan.
Fjädern slår ihop på 38 hundradelar.
Det är ett rekord som aldrig slagits.
Det är svårt att bygga en bättre.
Vet du vad som verkligen skrämmer mig med de här tidningarna?
De vill alla få med sig dig i sin kult.
Det är som att...allt i titlarna. Det är Us och People och Ok.
Vissa av oss människor är inte okej.
Vissa av oss är populära mekaniker.
Och vissa är vapen och ammunition.
Du är en historiesamlare.
Du är historiesamlaren.
Så...kommer du tillbaka till skolan?
Nej. Jag tror inte det.
Min mamma vill...
...undervisa mig hemma ett tag.
Låter som vi alla kommer ha det kul.
Vad? Saknar du mig?
Slappna av. Jag vet inte ens vad din topplista för klösställen är.
Din syster.
Vi borde gå. Nu.
Hur ska vi... Hur ska vi komma in?
Komma in är inget problem.
Försök träffa något av metall.
Vänta.
Rör henne inte.
Derek...
De låter dig aldrig ha en bra dag.
Jag ska ta bort tejpen.
Rör dig inte.
Förstår du? Inte en tum.
Michelle. Lyssna på mig.
Du sitter på en bomb. Rör du dig, kommer den sprängas.
Vi kommer få loss dig. Okej? Och sen åker vi härifrån allihopa.
Men, snälla... Du måste lyssna på henne.
Var är han?
Om jag inte är tillbaka om 15 minuter, så åker ni utan mig.
Få mig bara härifrån.
- Michelle, var tyst. - Jag försöker.
- Jag vill ställa mig upp. Benen brinner. - Det är adrenalinet.
Jag vet det. Jag måste bara upp.
- De brinner. - Om du rör dig, kommer du dö.
Det kommer vi alla göra.
Älskling. Titta på mig. Allt kommer ordna sig. Jag lovar.
Nej, Charley, det blir aldrig bra.
Det finns en väska i bilen. Röda handtag. Jag behöver den.
Charley.
Vad gör du här?
- Du hade inte behövt komma. - Jo, det behövde jag.
För Charleys skull?
Jag behövde det bara. Uppriktigt, så trodde jag det skulle bli enklare.
Jag trodde du skulle vara död.
Han saboterade bilen. Vi får gå härifrån.
Vad?
Det låter ju inte klokt. Han saboterar bilen men inte oss.
Vi är människor. Inte svåra att döda.
Modellera.
Skär loss henne.
Var det en bluff? Var allt en bluff?
Han vill ha John. Han behöver inte döda oss om vi är fast här.
Jag borde förstått det när du inte var död.
- John, 18:e November. Var är du? - 2007. Promenade.
- Är Cameron med dig? - Ja, hurså?
Du får inte gå hem. Gå inte till Kacy's.
Hitta en plats att gömma dig på. Lova mig.
Vad tycker du?
- Ja, jag lovar. - Du kan ge ett bättre svar än det.
Stanna med Cameron. Ring inte mig, jag ringer dig.
- Vad tycks? - Det... Häftigt.
- Det var din konstiga syster, va? - Nej, min knäppa mamma.
Spring! Det finns en bomb. Ut! Spring!
Är alla okej?
- Sarah? - Jag är okej. Är alla okej?
Jag mår bra.
Mobilmasten utanför. Han sprängde den. Efter att han avlyssnat ditt samtal.
Han har John's nummer, och koden.
Den kommer inte fungera nu.
Charley, skynda dig.
- Mamma. - 18:e November.
Planändringar, John. Hur långt bort från piren är du?
- Piren? Några kvarter. - Vänta där. Stäng av mobilen.
- Vad händer? Var är du? - Oroa dig inte. Ta dig till piren.
- Ledsen, jag måste gå. - Jag trodde vi skulle på bio.
Jag måste möta min mamma. Riley, jag...
John, jag är inte rädd för din mamma. Inte som du är.
Jag måste gå. Jag hör av mig.
Glöm inte den hemliga koden!
Gissar på att det är sju kilometer till motorvägen om vi går västerut.
Vi behöver en bil.
Vi måste ta oss till John.
Charley?
Hur illa är det?
Vet inte om splittret träffat en artär eller något. Hon kan ha inre blödningar.
- Vi måste gå. - Gå? Hur?
- Till fots. - Inte en chans.
Jag flyttar inte på henne. Jag tvingar inte henne att gå.
Jag skickar hit någon så fort jag kan.
Jag kan gå.
Ingen behöver vänta på mig.
Så...
Du vet vem jag är. Du vet vad som hände.
Skytten var George Lazlo. George Lazlo är död.
Allt står i rapporten.
Och ändå så är du här.
För fem år sedan, störtade ett litet plan i östra Sierra-
-på väg från Sacramento till Portland.
Min bror var med det team som utredde olyckan.
Han hittade det här och tog det till mig.
Min avlidne make och jag har spenderat tre år och $20 miljoner.
Med att försöka bakåtkompilera den här teknologin. Vi har inte lyckats.
Ännu.
Red Valley, New Mexico.
Åtta år sedan.
22 vittnen säger att de sett en man med någon sorts robotben.
Han försökte döda en pojke vid namn John Connor.
- John Connor? - Sarah Connor's son. Det var ditt fall.
Hon trodde att robotar jagade hennes son.
Jag vet vad hon trodde, Ms. Weaver.
Du vet vad som egentligen dödade agenterna.
Du frågade mig inte ens... vad det där var.
Vad vill du ha från mig?
Jag vill ha det du vill ha, Mr. Ellison.
Jag vill ha svar.
Men vad jag vill ännu mer, är att du hjälper mig att hitta en till.
Var är John?
Kliv ur. Ut!
Sarah, sakta ner!
Hon förblöder. Jag måste sätta tryckförband.
Fan ta dig, Charley. Jag bad dig att hålla dig ur vägen.
Sarah, du måste stanna nu!
- Du skulle hållit dig borta. - Jag är här nu och även hon. Stanna!
- Lite hjälp? - Jag simmar inte.
John.
Jag mår bra. Nu åker vi.
Förlora inte hoppet.
Utåt sett, vittrar vi bort, inombords förnyas vi dag efter dag.
För vårt ljus och tillfälliga problem är uppnått med en evig ära-
-som uppväger allt annat.
För vi vet att om det världsliga tält vi lever i, förstörs-
-så har vi en byggnad från Gud, ett hus som inte byggts av händer-
-evigt i himlen.
För Gud har givit oss själen som en garanti och så länge vi lever i kroppen-
-är vi borta från fader vår.
Vi vandrar i tro, inte av syn.
Fixera inte ögonen vid det du ser, utan på det du inte ser.
För det som syns är temporärt.
Det som inte syns...evigt
Översättning: SSG - SweSUB Group © TAZ www.SweSUB.nu