Hvad fanden mener du med, at du ikke vil have det?
- Hvorfor, Bill? - Du ved ikke engang hvorfor, vel?
Det er svært at forklare, men jeg har accepteret min skæbne.
Men det er slet ikke nødvendigt!
Du skal bare drikke smatsoens blod, og så er det overstået!
Spændende forestilling, men husk lige, at Yakuzaen er ovenpå!
Skal jeg virkelig minde jer om at være stille?
Hvad end du gør her, får du ikke lov at gemme dig bag ord "skæbne".
Kuren er lige dér!
Se på hende. Hun er din skæbne.
Hvis du ikke drikker hendes blod, træffer du et valg, Bill.
Et valg, du ikke behøver at leve med, men Jessica og jeg skal.
- Du har ret. - Tak, gud.
Jeg træffer et valg.
Jeg vælger den sande død.
- Fuck dig, Bill! - Jessica.
Lad være at se sådan på mig. Jeg er på hendes side. Hvorfor gør du det?
Jeg kan ikke.
Prøv!
Der er ingen ord...
Du skal gå.
- Og ikke et ord om Sarah til nogen. - Jeg forstår.
Bill.
- Jeg vil have, at du slipper mig. - Jessica!
Jessica Hamby.
Du ved, at jeg aldrig ønskede at gøre dig til vampyr.
Det var min straf for at dræbe en af vor egne.
Jeg er så stolt over, hvilken vampyr du er blevet.
Jeg ved, at du vil stå flot på egne ben-
- når jeg er borte.
Jeg giver afkald på vores blodsbånd...
...og min magt over dig som mit afkom.
Som din skaber, Jessica...
...slipper jeg dig fri.
Hvis du græder på min jakke, betaler du for den, skat.
Jeg ked af det, Sookie.
- Det er sikkert. Du kan komme ud. - Tak.
- Hvor tog du hen, Sam? - Sookie.
- Skal jeg vente udenfor? - Nej, jeg vil ikke være alene.
"Kæreste Sookie. Når du læser brevet, ved du allerede, at jeg er rejst."
Du husker sikkert Nicoles udbrud forleden aften.
Ærligt, Sook, ved jeg ikke, om hun har ret eller tager fejl.
- Hej søde. - Vores datter laver saltoer herinde.
Hun siger, at vi alle er sindssyge. Jeg tror, at vi bare er ukuelige.
Men to ting er jeg sikker på. For det første elsker jeg Nicole.
- Nej, glem det! Du kan ikke tage den. - Jeg klarede det næsten.
- Jeg er stadig stærk. - Ja, men du skal slappe af.
For det andet vil jeg ikke gå glip af min datters opvækst for noget.
Vi lever to liv på jorden, Sookie.
Det første er for os selv. Det andet er for vores børn.
Vi må lære dem, hvad vi ved, og hvad vi lærte.
Forstå mig ret, dette er et farvel-
- men med alderen ser jeg, at verden ikke er så stor, som jeg troede.
Chicago ligger trods alt kun et stenkast herfra.
Nicole og jeg vil gerne have, at du hilser på, når barnet er født.
Tak for, at du gør det her, skat. Jeg ved, hvad du giver slip på.
Jeg får meget mere, end jeg mister.
Okay...
Du skal vide, efter alt det, du har været igennem-
- at jeg elsker dig. Sam.
- Arlene? - Sookie, er det dig?
Jeg ville ikke snige mig ind på dig. Jeg har taget Jessica med.
Det er ikke spor akavet... Hej rødtop.
- Hvad sker der her? - Har du set "Field of Dreams"?
- "Byg den, og så kommer de." - Ja, de gør.
- Jeg forstår ikke. - Forretningen stinker.
Men det bliver ikke bedre, hvis vi ikke er åbne!
Fra og med i aften arbejder vi som altid og venter på gæsterne.
I mellemtiden må festen være vores!
- Vil du have noget at drikke? - Nej tak, ikke lige nu.
- Er du okay, Sook? - Sam er rejst.
- Hvad? - Han er rejst.
Må jeg tale med dig et øjeblik?
Hvad sker der?
Han efterlod et brev til os hver. De lå i hans campingvogn.
Mit var hårdt at læse, så jeg tænkte, at du nok helst ville læse dit alene.
Ja, det er nok mest passende under de omstændigheder.
- Vil du være alene? - Nej søde, du må gerne blive.
Andy?
"Kære sherif Bellefleur. Jeg går af. Bedste hilsener, Sam Merlotte."
- Så det med den lukkede dør? ...var slet ikke nødvendigt.
Jess? Jeg er ked, hvordan det gik.
Jeg ved ikke særlig meget om dig.
Hvad snakker du om?
Forleden aften hos Sookie, da du var gået...
...sagde Lafayette noget til mig, der gav mening.
Han sagde, at han vidste ting om dig, som jeg ikke kendte til.
Han sagde, at jeg ikke kendte til dem, fordi jeg ikke gad spørge.
Jeg er ked af, at jeg aldrig spurgte.
Det er okay.
- Er I to lykkelige sammen? - Ja. Jeg tror, vi bliver det.
Så er jeg glad på dine vegne.
Tak.
- Vil du gøre mig en tjeneste? - Ja, hvad som helst.
Sørg for, at Sookie kommer sikkert hjem.
Selvfølgelig. Hvor skal du hen?
Jess?
Jeg er virkelig stolt af dig og alt det der, men vi må snakke.
- Om hvad da? - Om i går aftes!
Om, at du ikke vil have børn! Fortjener jeg ikke en forklaring?
Jeg elsker dig. Hvis jeg ønskede børn, skulle det være med dig.
Men jeg ved ikke, om det er det, jeg vil.
Det er bare det.
- Hvem var den rødhårede i aftes? - Hvilken rødhårede?
Vampyren, der lavede store øjne, da du havde reddet hende?
Sydstatspigen med de alenlange øjenvipper.
Det var første gang, jeg så en rødhåret vampyr.
Men du ved, hvem hun er nu, ikke?
- Kan du stoppe med at være efter mig? - Hvor var du i dag...
...mens jeg pakkede huset sammen, så du kunne slippe for byrden? Hvor?
- Jeg var hos betjent Stackhouse. - Hos Jason? Hele dagen?
- Lavede du intet andet? - Okay.
Jeg så hende.
Jeg har aldrig set hende før og vidste ikke, hvem hun var.
Jeg sad med Jason på Merlotte's, eller hvad fanden stedet hedder.
- Hendes skaber er døende! - Så du ved, hvem hendes skaber er?
Han var den første vampyr, jeg mødte. Han var altid sød ved mig.
Han er døende, og jeg ville hjælpe.
Jeg fik tappet blod, så han havde noget at spise.
- Sværger du, at du ikke lyver? - Ja, jeg sværger, at jeg ikke lyver.
- Undskyld. - Det er okay.
Nej, jeg kender dig bedre end det. Jeg kender dig bare ikke her.
Søde, det er okay.
Jeg laver aftensmad til dig, og så glemmer vi det her.
Hoyt, åbn døren! Jeg må tale med dig.
- Hvem er det? - Jeg ved det ikke.
- Hvad vil du? - Undskyld, Hoyt. Jeg beklager.
- Hvad er der galt, Jess? - Så du kender hende altså.
Jeg ved, at jeg ikke burde være her, men må jeg komme ind?
- Nej. Hoyt, din løgner! - Han lyver ikke.
Jeg kender ham, men han kender ikke mig.
Sådan er det faktisk.
Jeg kom for at fortælle ham... dig...
- Fortælle om hvad? - Om os.
Hoyt, du og jeg var... sammen.
- Hvad? - Vi boede sammen.
Vi var så utroligt lykkelige.
- Men jeg ødelagde det hele. - Du skal gå nu.
- Vent lige lidt, Brigitte. - Nej!
Jeg er så forvirret lige nu og fatter ikke, hvad der sker-
- men jeg ved, at jeg ikke vil lytte til det her.
Jeg kan ikke. Hvis du vil lytte, må du gå udenfor.
Men hvis du går derud, skal du vide, at det er slut mellem os.
Forstår du?
Jeg er ked af det, Brigitte.
Jessica!
Vil du fortælle mig, hvad der foregår?
Bill slap mig fri i aften.
Jesus, det er jeg ked af. Hvorfor?
Der er en kur, men han nægtede at drikke den.
- Nu er jeg forvirret. - Også jeg.
Fordi kuren var lige foran ham.
Redningen blev serveret for ham, og han nægtede!
- Hvorfor? - Jeg ved det ikke.
Jeg tror ikke, han selv ved det, men jeg ville kunne forstå.
Jeg kunne forstå, at man accepterer sin skæbne. Men hvis man ikke skal?
Det forstår jeg ikke.
Du tænkte, at jeg ville forstå?
Jeg tænkte, at du ville forstå mig.
Du var den første mand, jeg elskede rigtigt.
Undskyld, at jeg ødelagde alt med din kæreste. Hun virker virkelig sød.
Men jeg vidste, at du var her-
- og der var ingen, jeg hellere ville være sammen med en aften som denne.
- Det er så egoistisk! - Ja, måske.
Men af en eller anden grund spiller det ingen rolle lige nu.
Prøv at få vejret igen.
Når du har, vil jeg have, at du fortæller mig vores historie.
- Stackhouse. - Hej, undskyld, at jeg forstyrrer.
Jeg kender ingen andre i byen. Kan du hente mig?
- Klart, men hvem er det? - Det er mig, Brigitte.
- Hoyts Brigitte? - Ikke længere.
- Pis, hvad skete der? - Den rødhårede vampyr dukkede op.
- Jessica? - Hun sagde, at de engang var et par.
Det hele blev bare noget rod.
Sadl op, Brigitte! For det bliver endnu mere rodet, når jeg dukker op.
- Hvad spiser I? - Cajungryde og dirty rice.
- Jeg kan ikke lide dirty rice. - Ti stille.
- Sæt dig ned og spis, Big John. - Gerne, chef. Tak.
Big John ved virkelig, hvordan man laver alt det her.
- Spiser du ikke med os, Sookie? - Det tror jeg ikke, søde.
Skatter? Er hun okay?
Jeg er tilbage om lidt.
Sookie, er du ikke sulten?
Keith spiser ikke. Skal jeg bede ham følge dig hjem?
- Du og Keith, hvad? - Ja, det tror jeg nok.
Vi tager det meget roligt. Vi har ikke sex, for han ville dø af det.
Men ja, jeg kan lide ham.
- Arlene Fowler og en vampyr! - Jeg ved, hvor mærkeligt det lyder.
- Har du nogle gode råd? - Du kan ikke bruge mine vampyrråd!
Bill er døende. Det var mig, der smittede ham med Hep V.
Skat, jeg vidste ikke engang, at du var smittet!
Heller ikke jeg. Jeg gav ham blod, inden vi tog til Fangtasia.
- Og han er allerede syg? - Ja, på grund af mig og mit blod.
- Det går så hurtigt. - Pis!
- Hvordan gør du? - Hvad mener du?
Du er startet forfra så mange gange. Hvordan gør du?
Det hjælper, når ens døde mand åbenbarer sig og befaler det.
Uden det, skal man først beslutte, at man vil videre.
Jeg holdt igen med Alcide, for jeg har aldrig givet slip på Bill.
Ja, det er nok rigtigt, skat.
Jeg var der ikke for ham. Det vil jeg aldrig gøre mod nogen anden igen.
Så tror jeg heller ikke, at du kommer til det.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Kom, lad os finde noget mad til dig.
- Jeg kan heller ikke lide dirty rice. - Bare stik lidt til den.
Tag for jer. Lafayette, det er spisetid!
- Bevæg din røv herud! - Jeg er der lige om lidt!
Eric. Kom ind.
Da Pam fandt mig i Frankrig, havde jeg det på samme måde:
Jeg var nihilistisk og klar til at dø.
Jeg ønskede endda at dø. Sygdommen nedbryder ikke kun kroppen.
- Det handler ikke om sygdommen. - Den angriber også livsmodet!
- Hvorfor er du her? - For Sookies skyld.
- Du er urimelig mod hende. - Jeg gør alt for Sookie.
- Lyt til hende! Hun vil ikke det her. - Men det er, hvad hun har brug for.
- Hun elsker dig. - Hun lærer at elske en anden.
- Men ikke, så længe jeg findes. - Skru lige ned for egoet.
Hvis hun ikke var fe-
- var hun ikke tiltrukket af os, og vi var ikke tiltrukket af hende.
Man må indse det.
Hendes lys trækker os ind til hende. Vores mørke trækker hende ind til os.
Var du så syg, at du fik feberdrømme?
Et par.
Inden jeg kom til Fangtasia i aften-
- drømte jeg, at Sookie vuggede et barn i søvn.
Vores barn, formoder jeg. Hun sang en vuggevise for det.
Jeg nærmede mig hende bagfra for at betragte det.
Jeg kiggede over hendes skulder og så vores barn.
Det var et tomrum.
Et sort tomrum. Sookie havde født døden.
Fuck...
Det er vores natur, Eric. Det er alt, vi kan give hende.
Jeg har løjet for hende, truet hende og næsten voldtaget hende.
Alligevel kommer hun tilbage som et møl til en flamme.
Hun kan ikke give slip. Jeg vil befri hende.
- Kan du tale med hende for mig? - Hvad?
Spørg hende, om hun vil mødes med mig i aften.
Hun må forstå min beslutning. Hun fortjener at vide det.
Men jeg kan ikke forklare det, hvis hun ikke giver mig chancen.
- Jeg beder dig. - Jeg er over tusind år gammel, Bill.
Hvis jeg havde talent for parterapi, tror du ikke, jeg ville vide det nu?
Det er den sidste tjeneste, jeg beder dig om, Northman. Det lover jeg.
- Så taler jeg med hende. - Jeg følger dig ud.
Nej. Spar på kræfterne.
Fortalte du hende det?
- Satans også. - Jason, hvad laver du?
Brigitte ringede. Bubba, jeg ved, hvad Jessica har fortalt...
Jason?
Jason, vågn op.
Er du der?
Beklager.
Jeg må ikke lade andre køre politibilen. Hvor skal vi hen?
På hospitalet. Du har sikkert fået en hjernerystelse.
- Hvor længe var jeg væk? - I fem minutter.
Fem minutter er ingenting! Og om natten arbejder ingen på hospitalet.
- Lad os tage hjem til mig. - Udsætter jeg dig ikke for fare?
Selvfølgelig ikke.
Brigitte, inden vi kommer hjem til mig, må jeg sige noget.
Okay.
Der bliver ingen sex i aften. Jeg håber, at du forstår.
Jason, jeg har lige slået op med Hoyt.
Mit hjerte er knust.
Hvad får dig til at tro, at jeg ville gå i seng med dig i aften?
Stol på mig, Brigitte. Jeg var nødt til at sige det.
Hvad sker der?
Jeg gør dig blond igen.
Nej, ingen døde, men det bliver der, hvis jeg skal blive i Louisiana.
Lad være med at hente din chef. Jeg truede dig ikke.
Det er bare tvingende nødvendigt, at jeg kommer til Anchorage i morgen.
- Nægter de? - Hæng lige på.
Det vil koste mig 1.200 dollar, fordi jeg ikke regnes som pårørende.
- Er det en mand eller en kvinde? - En kvinde.
Jeg fikser det.
Min ven vil lige tale med dig.
Hej, det er Jason W. Stackhouse.
Jeg politiassistent i Renard. Hvem taler jeg med?
Marlise? Sikket smukt navn du har, Marlise.
Jeg kunne sige det hele dagen. Marlise, Marlise...
Marlise, jeg ved ikke, om du ved det-
- men vores by, Bon Temps, er blevet angrebet i den forgangne uge.
Ja, det har været grimt.
Min ven Brigitte lider af posttraumatisk stress.
Som betjent er det mit ansvar at bringe hende i sikkerhed.
Kan du hjælpe mig med at passe mit ansvar?
Selvfølgelig kan du det. Du sidder vel foran din computer?
Du skal bare trykke på en knap. Gør du det nu?
Kom nu, tryk på den. Det kommer til at føles så godt.
Dygtig pige, Marlise. Det siger jeg til hende.
Lige over, søde. Hej hej.
Hun mailer dig bekræftelsen og takker for, at du valgte Delta.
- Tak, Jason. - Det var så lidt.
Det var en stor ting for mig. Tak.
Godnat.
Jeg går ikke derind. Jeg skal bare sove.
Hvad fanden har du at sige?
Du burde virkelig lade mig helbrede dig.
- Må jeg spørge om noget? - Selvfølgelig.
Derude sagde du, at vi slog op, fordi du ikke var klar.
Det var jeg ikke.
Hvis du ikke var klar dengang...
Jeg var ung.
Og umoden.
Jeg havde kun fået hjemmeundervisning.
En sytten-årig pige, der pludselig bliver vampyr.
Inden jeg havde kunnet udforske min mørke side-
- eller finde ud af, hvem jeg var, eller hvad jeg ville...
...mødte jeg dig. - Så jeg vidste, hvad jeg ville?
- Ja. - Udforskede du så din mørke side?
- Ja, det gjorde jeg. - Og?
Da du skød Violet...
Du har reddet mit liv to gange.
For nu, hvor jeg sidder her med dig...
...er det første gang længe, jeg kan se en fremtid for mig selv.
Du må helbrede mig nu, hvis du vil.
- For helvede. - Jeg må fjerne bindet for munden.
El bindo. Må fjerno.
Fuck det.
Jeg fjerner bindet, da jeg ellers ikke kan sætte folien på.
Jeg gør det ikke af venlighed eller for at lade dig skrige.
For hvis du gør, dræber disse mænd mig.
Og hvis jeg er død, kan man ikke vide, hvad de gør med dig.
Er det forstået?
God pige.
- Tak. Må jeg få et glas vand? - Ned med hagen, sagde jeg.
- Hvad skal der ske med mig? - Du minder mig om Mary.
- Mary Bethany? - Hende fra bordellet, jeg drev.
"Bordel" forstår de. Selvfølgelig.
Mary kom til mig, da hun var 16-17 år.
Hun var smukkere, end du nogensinde har været.
Men I er også ens: Hun troede, at hun var for fin til at være hore.
Hun indså ikke, at hun var født til at være luder og aldrig blev andet.
Lyder det ikke præcis som dig?
- I har tænkt jer at sælge mig? - Det kan du fandme bide spids på.
Men der kommer jo NewBlood.
Det helbreder ikke permanent. Men det gør du.
En slurk, og vampyren er som ny igen.
Spiller du dine kort rigtigt, kan du blive historiens bedst betalte tøjte.
Hej.
- Har du fået sovet? - Mit hoved kværner, og jeg er sulten.
Det eneste, jeg har, er øl.
Og ærter.
ØI lyder godt.
- Kan du tage en med til mig? - Ja da.
- Hvad ser du? - Det er bare tv-reklamer.
Verden går under, men Cindy Crawford sælger stadig hudplejeprodukter.
Fandme underligt.
Skål.
- Hvad, hvis det havde været en mand? - Hvad?
I flyselskabets telefon. Hvad, hvis det havde været en mand?
Jeg ville stadig have prøvet. Men det havde nok ikke fungeret.
Hvordan gør du? Ved du bare, hvordan kvinder skal tackles?
Alle er forskellige. Visse ting er svære, andre er nemme.
For mig var matematik svært. Piger var ikke.
Det er, fordi du er sød. Og venlig.
Det har intet med dit udseende at gøre. Gør ikke dig selv mindre.
Hvis jeg var sød og venlig, ville alt det her ikke ske.
Hvad mener du? Hvad er det, jeg er havnet i?
- Vil du virkelig høre det? - Ja.
Hoyt og jeg var bedste venner. Vi voksede op sammen.
Vi spillede football gennem hele skoletiden og lavede alt sammen.
Den eneste forskel på os var det med pigerne.
Når vi var ude, gik jeg altid hjem med en kæreste eller ny pige.
Hoyt gik altid hjem til sin mor.
Men en aften kom Jessica ind i hans liv.
Hoyt sagde, at det var kærlighed ved første blik.
Pis. Undskyld, jeg stopper nu.
Nej, du må ikke stoppe. Jeg beder dig.
De var fantastiske sammen. De passede så godt sammen.
Og jeg ødelagde det hele.
Det værste var, at jeg lod, som om det ikke var min skyld.
Jeg drak hendes blod, men jeg kunne have ladt sex med hende ligge.
Andre lader være, men det gør jeg ikke.
Jeg kunne ikke leve med det, så jeg fortalte Hoyt om det.
Han bankede mig, og jeg lod ham, for han fortjente at vinde over mig.
Da han havde slået mig ned-
- stod han der og sagde noget, jeg aldrig vil glemme.
Han sagde, at jeg aldrig ville opleve ægte kærlighed.
Hverken med Jessica eller nogen anden, for der manglede noget i mig.
Det var ikke fair at sige.
Jo, jeg fortjente at høre det. Jeg fortjente endnu værre.
Inden Hoyt flyttede til Alaska, bad han Jessica slette hans minder.
Han ville ikke huske hende eller mig. Sådan gik det til.
Ingen løj for dig, og du valgte ikke den forkerte.
Du valgte bare en fyr, som allerede havde mødt den rette.
Han husker hende bare ikke.
Men det gør de, Brigitte.
Hoyt og Jessica hører sammen.
- Kom, lad os gå. - Hvad skal vi?
- I seng - Jeg sagde jo...
Jason, jeg lærer dig, hvordan man ikke har sex med nogen.
Godnat alle sammen. Bare tag direkte hjem.
Sookie.
Eric?
- Kan vi tale sammen? - Det er okay. I kan gå.
- Er du sikker? - Ja.
- Jeg var hos Bill her til aften. - Var du?
- Du virker overrasket. - Jeg troede, du ikke brød dig om ham.
Jeg bryder mig kun om få.
En håndfuld vampyrer. Og så dig.
Hvad sagde han? Fortalte han hvorfor?
Sagde han andet end "fordi"?
For at tale med ham var som at tale med et selvmorderisk barn.
Ikke mere. Han ved præcist, hvad han gør, og hvorfor han gør det.
- Du bør tale med ham. - Nej.
- Nej? - Jeg vil skide på, om han vil dø.
Hvem opfører sig som et barn nu?
- Jeg er bange. - Døden er skræmmende.
Jeg har undgået den i tusind år.
- Hvor længe har han igen, tror du? - Jeg ved det ikke.
Men han vil gerne mødes med dig i aften.
- Hvad vil han sige? - At han gør det for din skyld.
Det er absurd!
Nej. Ikke når du hører det fra ham.
- Må jeg give dig et lift? - Du har ingen bil.
Det er jeg klar over.
Hvordan føles det?
Underligt.
Men godt?
Det er sygt underligt, men jo.
Hvad sagde jeg?
Hvad gør vi nu?
Fortæl mig noget, som du aldrig har fortalt nogen før.
- Hvad som helst? - Det første, du kommer i tanke om.
- Hjælper det, hvis jeg begynder? - Ja, det kan være.
Okay...
Nu ved jeg det. Jeg snød i en test engang.
Åh nej, du er en iskold forbryder.
Teknisk set lod jeg en anden kigge med i min test.
- Jeg snød hele tiden! - Du må ikke drille.
Jeg lovede ikke at gå over stregen. Ikke, at jeg ikke ville drille.
Det var en stor ting for mig, og jeg sagde det aldrig til nogen. Din tur.
Nå ja. Okay...
- Jeg kan lide lyserødt. - Lyserødt?
Ja.
Godt. Den var god.
Noget andet? Noget lidt dybere, måske?
Husker du, at du og Hoyt skændtes, fordi han ikke vil have børn?
Ja, det bliver svært at glemme.
Jeg vil have børn, Brigitte. Virkelig, virkelig gerne...
- Tænk, hvis jeg får en pige... - Ja?
- Tænk, hvis hun møder en som mig. - En som du?
- Hoyt tog fejl om dig, Jason. - Om hvad?
Der mangler intet i dig.
Alt, en mand skal være, er på plads. Det lover jeg.
Din datter er heldig, hvis hun møder en som dig.
Tak for liftet. Jeg havde aldrig set Bon Temps ovenfra.
Din mobil ringer. Det er nok Bill.
Kom med ind, hvis du vil.
- Hallo? - Har du talt med Eric?
Han har lige sat mig af faktisk.
- Må jeg komme forbi? - Er det ikke bedst, at jeg kommer?
Nej. Jeg er på vej.
Ville du fortælle mig, at du ikke skal dø, eller betyder jeg ingenting?
- Ginger! - Hvad?
Hele aftenen har jeg fløjet rundt og håndteret andres parproblemer.
- Lyder det som mig? - Nej.
Hvis du føler dig svigtet, fordi jeg ikke fortalte straks, at jeg er rask-
- beder jeg om forladelse.
Nu vil jeg gøre det godt igen ved at kneppe dig.
Hørte du mig ikke, Ginger? Du og jeg skal endelig kneppe.
Virkelig?
- Skal vi virkelig kneppe? - Lad os gøre det, søde.
Hvor har du fantaseret om at gøre det?
- På tronen! - Så skal det være på tronen.
- Hvad sker der nu? - Jeg sidder overskrævs på dig!
Så gør det, Ginger.
- Hvad med min Hep V? - Jeg er immun.
Ginger?
Det var fandme fantastisk!
Tak!
Er du okay?
Godnat, Ginger.
Pamela.
Pam?
Eric!
- Hvor var du her til aften? - Hos nogle venner.
Hos vampyrknepperen Sookie Stackhouse?
- Nej. - Skam dig, mr Northman.
Jeg tilbyder dig hele verden, men du giver mig løgne til gengæld.
Kender Sookie Stackhouse til Sarah?
Gør hun?
Hvis I skader hende, er jeg ude. Og I har brug for mig!
Din magt er direkte proportionel med min tålmodighed med dig.
Og min tålmodighed er brugt op, mr Northman!
Et reb tilbage.
Godnat.
Stop.
Hun ved det.
Endelig...
...en smule ærlighed.
Hvor bor miss Stackhouse?
Nina Sauerland www.btistudios.com