Gracias, señora.
Du fandt mig.
-Du gjorde det ikke nemt for mig. -Det ved jeg godt.
-Jeg skulle bruge plads til at tænke. -Og hvordan går det med det?
Jeg tænker stadigvæk.
Også jeg.
Faktisk kan jeg slet ikke slippe for de skide tanker. Plads eller ej.
-Hvorfor kom du, Jason? -Fordi jeg forudså det spørgsmål.
At du lader, som om jeg er en tosse, der tænker, at vi har kemi.
At du skulle spille den ensomme helt, som ikke har brug for nogen.
Jeg kom, fordi jeg vidste, at du ville gøre det.
Men hvis det var sandt, behøvede du ikke at rejse så langt fra mig.
Og hvad så med... Violet?
Jeg er vild med hende.
Men jeg kan ikke stoppe med at tænke på dig.
Det hører du sikkert tit, ikke?
Men på 1.000 år har jeg kun gengældt det to gange.
Skal vi sprede ud os som i går og stemme dørklokker?
Skal den dumme tøs, der er skyld i det hele, redde os nu?
Hvor mange tomme pakhuse er her? Vi har ikke tid til at regne det ud.
-Der må være mange. -Hvordan skal vi indsnævre jagten?
Det ved jeg.
Jeg fandt en død pige i skoven. Ukendt for mig ligesom vampyrerne.
Så måske har de taget hende med fra en anden by, der også er ramt.
Hvis vi kan identificere pigen, ved vi, hvor vampyrerne var sidst?
De lokale kan måske fortælle os, hvor vampyrerne gemmer sig.
Hvad siger du, chef? Vi har ikke meget andet at gå efter.
-Hvad ved FBI? -De svarer ikke. Vi må klare os selv.
-Hvor, sagde du, liget var? -Ned ad Antelope Road.
Jeg må køre Adylin hjem.
Sookie og Alcide, mød mig og Jason på stationen. Kenya kører jer.
-Hvorfor skal jeg? -Slut. Nogen skal være der!
Hr. borgmester, vi har diskuteret aftenens program-
-men mange spørger, hvad de skal stille op i dag?
De må gerne komme i kirken, men en beskæftigelse ville være godt.
Ja, okay.
Hør lige engang! Det er en sort dag i dag.
Der findes ingen manual til at klare sig igennem den.
Men at holde sig beskæftiget og gøre nytte, tror jeg, er godt.
Jeg ved, at når vi får Arlene tilbage, og det gør vi-
-ville det være pænt af os at gøre restauranten i stand.
-Er det ikke risikabelt? -Om dagen er I i sikkerhed.
Men igen råder jeg jer til at være hjemme ved solnedgang.
Og gå ikke hjemmefra uden ledsagelse af en vampyr.
-Jeg vil lige se til Lafayette. -Ja, han kom ikke i morges, vel?
Nej, og hans gren af familien har en mørk side, så jeg er bekymret.
-Jeg følger dig derhen. -Nej, at gøre nytte er godt for mig.
Lafayette har brug for mig. Jeg er den eneste, han har.
Kom, Adylin.
-Hvorfor må jeg ikke komme med? -Det er ikke for børn.
-Jeg er 18! -Ja, du er, men ikke rigtigt.
Skal jeg ikke blive hos Rocky og Wade?
Skal familien ikke holde sammen i sådan en situation?
Godt, men vær hjemme en hel time, inden mørket falder på.
Og hvis Jessica kommer tilbage, inviterer du hende ikke indenfor.
-Nej, selvfølgelig ikke. -Er det forstået?
-Hørte I det? -Ja.
-Hvor kunne du, din smatso? -Det skete bare.
"Det skete bare"? Så siger jeg det, når jeg har revet hovedet af dig!
Jeg var så skidesulten, at jeg mistede kontrollen!
Vi er alle sultne, Ronnie. Det er derfor, vi lavede planen.
Enten deler vi, eller vi sulter.
Jeg forstår. Det skal ikke ske igen.
Nej, for nu er vores rationer en fjerdedel mindre. Satans!
-Nu skal vi ud og jage igen. -Åh nej, ikke igen!
-Jo. Sidste nats udbytte blev magert. -Godt valg af by må jeg sige.
Jeg kunne da ikke vide, at der var vampyrer med til festen!
Og hvis du er så træt, gå og læg dig, så vi slipper for at høre dit piveri!
-Sikken frækhed! -Kan alle ikke bare holde kæft?
Sådan må ikke tabe hovederne! Ellers dør vi alle sammen.
-Vi dør uanset hvad. -Men vi behøver ikke dø som dyr.
-Betty, du er lærer, ikke? -Ja.
Så du er god til at beherske dig?
Godt. Du er den nye høster. Ronnie, du har søvnvagten.
-Skal vi stole på, at han vækker os? -Fordi han spiser sidst så længe.
-Det er ikke fair! -Synd for dig, lille kælling!
Okay, jeg høster. Men kan vi stoppe med at opføre os som barbarer?
Gå ud og skaf os noget mad. Nu!
Åh Gud. Stop det!
-Åh Gud. -Ja. Jeg har hjertet oppe i halsen.
Nej, jeg kender hende. Jeg ved bare ikke, hvordan.
-Hvad er der, søde? -Jeg fik krampe eller noget! Hvorfor?
-Lad mig se, hvad jeg kan gøre. -Tænk at dø ædru på en bar.
Jane, du skal ikke dø her. Det er bare abstinenser.
-Var miss Harris lærer for dine børn? -Ja.
Hun var den eneste lærer, der sagde, at de var kloge.
-Hed hun Betty til fornavn? -Ja, det tror jeg. Hvorfor?
Det var hende, der kom ind! Vores børns gamle lærer!
-Høsteren? -Jeg turde ikke kigge. Er du sikker?
Ja, og hun genkendte også mig. Så hun valgte Belinda i stedet.
Hun skånede mig. Måske kan hun hjælpe os ud.
Jeg aner ikke hvordan, men hun kan ikke æde os!
Bare jeg var lige så optimistisk.
Lyt til mig. Jeg har haft meget uheld-
-og det er nok ikke trygt at være her sammen med mig.
Men jeg har ikke overlevet fire værdiløse mænd-
-en seriemorderkæreste og set Terry begå selvmord-
-kun for at dø i en snusket kælder i en skide vampyrbar!
Jeg får os ud herfra! Hører I?
Var det virkelig her?
Der er hun.
Åh nej!
-Dyrene har været der. -Kan man tage hendes fingeraftryk?
Ikke nødvendigt. Sommetider er det bedst, når en betjent ikke er klog.
Det er et stempelkort fra Starbucks.
Mary Beth Grant, 25 år. Fra Saint Alice.
-Det er kun to byer herfra. -Borgmesteren ringede forgæves.
Jeg ringer til deres sherif.
Er du okay?
Der står et citat på en af gravstenene på kirkegården.
"Livets brutale ligegyldighed". Det er sandt.
Livet er ligeglad, hvor gammel man er, eller hvor man kommer fra.
Eller hvordan man var som menneske. Helt ligegyldigt.
Stop med at kigge. Du har ikke godt af det.
Telefonsvareren er fyldt.
Så må vi tage en tur til Saint Alice.
Om vi så skal gå fra dør til dør.
Kom allesammen, så går vi!
Jeg hørte dig.
Jeg ved, at jeg nok ikke er den, du vil se lige nu.
-Men jeg vil se, hvordan det går. -Det går fint.
Hvordan klarer du den?
Jeg mistede hende for længe siden. Jeg fortjener det her...
Men i går... Herre, sikken timing.
I går aftes blev Tara og jeg forsonet.
Lige inden det onde kom, tog jeg mig endelig rigtigt af min pige.
Jeg er ikke nogen fan af Jesus, men det er fandme fantastisk timing.
Jeg er glad for det, men det er ikke nok. Jeg vil have mere.
Jeg vil lægge mine arme om hende og holde fast i hende.
Jeg forstår, men det går ikke. Tro mig, moster.
Der tager du fejl, Lafayette. Tara kom tilbage til mig i går.
Da hendes legeme var taget herfra, vendte sjælen tilbage.
Hun skal bruge hjælp til at komme i himlen. Derfor skal du hjælpe mig.
Hvorfor det? Nej! Jeg er stoppet med at hidkalde folk.
Jeg skal kun bruge lidt blod. Resten er i Guds hænder.
-Hvad for noget blod? -Det er ikke som alkohol!
Jeg kan ikke engang lide smagen af V, men det førte mig tæt på hende.
Jeg så dig drikke Willas blod i går. Det var ikke Tara, du så.
Du tager fejl! Det var afgjort Tara.
Ja, og det var Gandhi, jeg spillede damspil med i badekarret!
Gør du nar, når min pige sidder fast mellem himmel og jord?
Hun har ikke brug for nogen. Tara er død.
Og hun ville ønske sig, at du gav slip.
Du gjorde min Tara til vampyr, men jeg får ikke en chance til?
-Egoistiske, falske synder! -Og du narkoman, din sølle kælling.
-Du ryger ad helvede til! -Helvede er det her.
Er du okay?
Far følger et spor i skoven. Han bringer sikkert Holly hjem i dag.
Nå da. I fejer, som jeres borgmester bad om.
-Det føles rigtigt. -Hvorfor? Har du en bedre idé?
Merlotte er kørt. Der er nok bedre idéer end at lege viceværter for ham.
Det er bedst at være gode borgere og lade politiet gøre deres arbejde.
Og hvad er det? At beskytte os som de gjorde det i går?
Hvad er der sket?
-Hvorfor er de derinde? -Vampyrerne holder dem friske på køl.
Jeg troede, at de kun suger blod af de levende?
-Kommer de tilbage? -Hvorfor ikke? Vi var forsvarsløse.
-Og politiet er ude at køre. -De er tilbage ved solnedgang.
-Og hvad med Sam Merlotte? -Ja, hvad med ham?
Han gik til valg med mottoet "En politiker, du kan stole på".
I går aftes, efter angrebet, så jeg en hund gennem vinduet.
Og den hund forvandlede sig til vores borgmester.
Jeg vidste det! Og jeg troede, det skyldtes hostemedicinen.
For et år siden så jeg en bjørn rode i mit skrald.
Da jeg havde fundet Hoyts luftpistol, var bjørnen væk.
I stedet stod Sam Merlotte der. Splitternøgen.
-Hvorfor stemte du på ham? -Det ved jeg ikke.
I mangler det større perspektiv.
Byen er fuld af vampyrer, har en hund til borgmester og en synsk præst!
-Er de i ledtog med hinanden? -Ikke sherif Andy.
Jaså? I går sigtede han mod mig for at beskytte en vampyr!
Jeres sherif elsker vampyrer.
Undskyld, han er din mors kæreste. Men se, hvad der skete med hende!
Hvis du vil have hende tilbage, afhænger det af dig og os.
-Satans, I har ret. -De har min Kevin! Hvad skal vi gøre?
Vi må bevæbne os og tage sagen i egne hænder!
-Det er vores eneste chance. -Alle våben i byen er udsolgt.
Vent, jeg ved, hvor der er masser af våben.
Vi må finde en løsning.
De her kan blive gode pæle. Se, hvad I kan finde.
Se jer omkring! Her er en pæl.
Vi skal ud herfra nu.
Jeg ved det. Men hvad med Rocky? Det bliver farligt for ham.
Det bliver endnu værre for ham, hvis vi ikke går.
-Miss Harris! Det er Arlene Fowler. -Og Holly Cleary.
Du ved, hvem vi er. Det ved jeg.
Jeg må ikke tale med jer.
Hvis de opsnuser det mindste tegn på barmhjertighed, er jeg død.
Jeg mener intet ondt med det, men skal du ikke dø alligevel?
-Arlene... -Hun har ret.
I kan tale frit fra leveren over for mig.
Men selv om jeg valgte at redde jer i stedet for mig selv...
-...ville jeg ikke vide hvordan. -Det var ikke det, jeg mente!
Dit liv er meget vigtigt. Du er den bedste lærer, mine børn har haft.
Og du hjalp Lisa med sine mareridt efter hele den sag med René.
Jeg var så træt og selvoptaget, at jeg ikke have tålmodigheden.
Men det havde du.
Du sagde, at hun skulle trække vejret dybt og tælle baglæns fra 50.
Du reddede os.
Du kunne lære Wade at læse, da alle andre havde givet op.
-Jeg elsker at være lærer. -Man så det i alt, hvad du gjorde.
-Vi blev så triste, da du flyttede. -Jeg blev bortført.
Selvfølgelig!
Jeg er så skidebange. Jeg vil ikke dø sådan her.
Jeg ved det. Åh søde, jeg ville kramme dig, hvis bare jeg kunne!
Det er fint. Helt fint.
Du har mere at være stolt af end de fleste mennesker.
-Jeg kan ikke hjælpe. Beklager. -Nej, vent!
Okay. Det er en uværdig død, som jeg ikke ønsker for min værste fjende.
Men du har i det mindste fordelen at vide, hvornår det sker.
Du kan vælge, hvad du vil gøre i det sidste dage.
Det kommer vi ikke til.
Min mand Terry kunne heller ikke.
Dit eftermæle er alt, hvad du har.
Jeg beder dig. Hjælp os ud herfra!
Vær nu sød...
-Jeg finder ud af noget. -Gør du?
Tak!
PLYNDRET! INGEN VÅBEN OG AMMUNITION TILBAGE
BED FOR OS SYNDERE NU OG I VOR DØDSSTUND. AMEN.
FEMA, HJÆLP OS.
"Jeg sover herinde med 45 kilo sølv og to UV-pistoler."
Fandens.
Gutter?
Der er ingen tilbage.
De har enten dræbt eller bortført hver eneste.
-Hvad har du hørt og fra hvem? -Jeg overhørte på en måde Rosie.
Hun sagde "på en måde", at hun ville angribe politistationen?
Det er lige meget, hvor jeg ved det fra.
Hos Bellefleur's er der en bande, som er bange og leder efter våben.
Byens eneste sted med våben er lagerrummet bag dig.
De er på vej hertil.
Kom så, skynd jer!
Kom.
Begynd at bære dem ud til bilen.
-Hvad laver du? -Jeg burde spørge dig om det samme.
Vi henter våben, for vi har ret til ikke at blive røvrendt af regeringen.
-Såsom af chefen, Andy Bellefleur. -Og borgmesteren, der er hundebjørn.
Havde vi haft våben i går, var halvdelen af byen da død og borte?
Prøv ikke det der NRA-vås på mig!
Havde I været bevæbnede i går, var I alle døde.
Kenya-pige, hvordan føles det at være alene om at holde skansen-
-efter det blodigste angreb på byen siden borgerkrigen?
Det føles, som om sheriffen stoler på mig.
Sikker? Blev du forfremmet som lovet, da Bud gik på pension?
Har du tænkt på, at Jason, der har mindre erfaring og lavere IQ end du-
-får de fleste sager her? Da ikke, fordi du er en sort kvinde, vel?
Og nu får du ordre fra chefens hvide datter?
Som var nyfødt, sidst jeg så efter. Hvordan fanden er det gået til?
Indse det, Kenya. Andy har kuet dig i årevis.
Okay.
Pis!
Rocky, lad dem ikke gøre det der!
Pis!
Hvem fanden kan jeg ellers ringe til?
Sookie.
Sæt så mange kugler som muligt i dem.
Sådan?
Ja, sådan!
Godt gået! Virkelig godt.
Dø, dit vampyrsvin!
Jeg begynder at kunne lide det her.
Det er politiet fra Renard. Er der nogen hjemme?
-Her er ingen. -Kom, her er sikkert.
-Det er hende. -Ja. Det er nok hendes søster.
-Mand og barn... -De boede her vist alle sammen.
De fik dem midt i pizzamiddagen.
-Hvornår var de her, tror I? -Det er svært at sige. Med mindre...
For 2,5 dage siden.
Jeg tror, at de tager en by ad gangen og angriber, indtil alle er døde.
-Var det her et af de sidste huse? -Hvis Jasons pizzametode passer.
-Hvorfor blev familien her? -Det var nok tryggest herinde.
-Især med et lille barn. -Lad os gennemgå huset hver for sig.
Hvis jeg får Holly tilbage, slipper jeg hende aldrig.
Jeg frier til hende, så snart jeg får chancen.
Ja, det lyder som en virkeligt god plan, mand.
Jeg har altid været for fej til at holde mig til en plan.
Men en mand er ingenting uden en familie.
Ingenting.
Det er hendes dagbog. Tror du, at det er okay?
Den kan være til hjælp. Det vill hun nok forstå.
"10. oktober 2010. Man siger, at det sker, når man mindst venter det."
"I aften spiste jeg middag på caféen, da han kom ind."
"Han hedder Henry Ellis. Jeg vidste straks, at han var vampyr."
"Jeg har aldrig set så klare, gennemtrængende øjne."
"3. november 2010."
"Jeg kæmper for ikke at lade mit hjerte stikke af med mig-
-men jeg tror, at jeg taber kampen."
"I aften tog Henry mig med til Fangtasia for første gang."
"Jeg burde have været bange-
-men når Henrys hånd rører ved mig, forsvinder al frygt."
"Det føles, som om jeg vandrer rundt i en stor drøm."
Åbenbart kom Maudette og Dawn i en bar i Shreveport.
-Kender du den? -Fangtasia.
Jeg tænkte, at jeg kunne tage derhen og snuse lidt rundt.
-Tror du, at du kan tage mig med? -Hvad med i aften?
Jeg skal bare sige til Sam, at jeg går og så klæde om.
-Vi ses der. -Tak.
Jeg spørger dig som ven, Bill. Det er ikke nogen date.
Fint.
-Det er ikke en date! Jeg mener det. -Også jeg!
"Som sagt, jeg kan ikke kæmpe imod. Jeg er hans."
"Helt og aldeles."
"27. april 2011. Der var et angreb i kirken her til aften."
"Alle, som var der, er enten døde eller forsvundne."
"De siger, at det var en syg vampyr, der sneg sig ind efter brylluppet."
"Jeg ville ønske, at jeg kunne spørge Henry, hvorfor det sker."
"Jeg har haft så mange spørgsmål, siden sygdommen tog ham fra mig."
"2. maj 2011."
"Endnu et bagholdsangreb i aften. 15 døde og 30 savnede."
"Hvordan kan myndighederne overlade os til at dø?"
"Stadig ingen livstegn fra Molly og Todd."
"Jeg vil ikke skrive det ligeud, men jeg tror, at de er døde."
"Hvorfor venter jeg?"
"Hvorfor tager ikke bare nogle piller og lægger mig ved siden af Kaylen?"
"Måske håber jeg, at de i det mindste forskåner et spædbarn."
"Og jeg håber, at Kaylen forstår, at nogen kæmpede for hende."
"Det fortjener vi alle."
Det er nok nu.
Der står heller ikke mere.
Det er bedst, vi tager hjem. Solen går snart ned.
Nådige Gud fader.
Det ser ikke for slemt ud.
Willa.
Willa, jeg har brug for din hjælp. Willa!
Stop! Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre!
Undskyld! Jeg er aldrig før blevet vækket.
Jeg ville ikke skræmme dig.
Jeg har brændt mig.
Jeg tænkte på Tara og min hånd gled.
Du skal til lægen. Det er alvorligt.
Ja, men lægen kan nok intet gøre. Men måske kan dit blod?
-Du må ikke få mere, sagde præsten. -Han ville holde med mig.
Hjælp mig, jeg har så ondt! Det er for meget.
Okay.
Det var det. Okay.
Det er nok. Lettie Mae?
Lettie Mae.
Mor?
Jeg har svaret.
Tal højere, skat, jeg kan ikke høre dig. Tal højere.
Jeg har brug for svar!
Nej nej nej! Jeg har brug for svar!
Jeg har brug for svaret.
-Hun er ikke som du. -Hvad?
Mary Beth. I har begge været kærester med vampyrer. Mere er det ikke.
-Det er jeg ikke sikker på. -Stop med at bebrejde dig selv.
Vampyrer kom ud af kisten i hele verden. Det var ikke din fejl.
Og du smittede dem ikke med et virus, der gør dem til gale bæster.
Ja, du blev forelsket i Bill. Jeg havde ikke valgt ham, men...
...du faldt for ham på samme måde-
-som alle gør, når de forelsker sig første gang: pladask og hurtigt.
Og det gør dig... menneskelig.
Jeg er glad for, at du siger det.
Men det eneste, jeg tænker på-
-er, at vores by ender på samme måde som Saint Alice.
De kommer tilbage, Alcide. Uanset hvad, er det vores skæbne.
Jeg kan fortsætte med at køre. Tanken er fuld.
Vi kan redde os selv.
Nej. Nej, det er ikke løsningen.
Alle er nødt til at suge blod straks.
-Sæt uret til at ringe! -Om senest et kvarter.
Det ved jeg godt! Vor Herre bevares.
Jeg vil være søvnvagt.
-Hvorfor? Er du ikke træt? -Det ved du, jeg er.
Jeg er den svageste, og I venter bare på, at jeg dør.
-Du er paranoid. -Jeg stoler ikke på Ronnie.
-Jeg vil hellere gøre det selv. -Lad hende gøre det og ti så stille!
Okay. Ronnie, tag en lur.
Og du sætter alarmen til 14,5 minutter.
Gerne for mig.
Vi har præcis 12 minutter til at komme væk.
-Betty, du ser slet ikke godt ud. -Er du okay?
Jeg har ikke sovet og må suge blod af en af jer, inden vi begynder.
Hvem melder sig?
Du kan få mit blod. Det er da det mindste.
Det skal være i lårpulsåren. Ellers kan vi ikke skjule mærkerne.
-Okay. -Lad os gøre det hurtigt.
Betty!
Betty?
Hvad i alverden?
-Adylin! -Satans.
-Skat? -Satans!
Søde?
Adylin!
Andy! På loftet.
-Hvor er hun? Hvordan kom du ind? -Hun inviterede mig ind.
Du har ædt af hende, ikke? Dræbte du hende denne gang?
Se dig omkring! Ser du tegn på, at jeg har forvoldt hende ondt?
For sidste gang: Jeg vil bare hjælpe jer!
Hvor fanden er hun så?
-Aner det ikke, men hun er i knibe. -For helvede. Pis!
Når solen går ned, leder jeg efter hende. Jeg finder hende.
Spørgsmålet er: Kommer du med mig eller ej?
Jeg tror aldrig, at jeg har været så træt.
-Jeg tager en hurtig lur. -Ikke, når du lugter sådan.
-Gå i bad, inden du lægger dig. -Okay.
Jeg tror, at du bedre kan lide mig, når jeg stinker lidt ekstra.
Gå.
Sookie.
-Mærker du stadig, når jeg er bange? -Hvorfor kom du?
Hvis jeg rodede mig ud i noget rigtigt snavs, ville du mærke det?
Rhonedalen, Frankrig
Fandens utroligt.
Han nægter at tage imod mit blod. Jeg forstår det ikke!
Du fandt mig.
Nina Sauerland www.btistudios.com