Svensk Text: SSG-SweSUB Group © AndreasB88
www.SweSUB.nu
Hej, David, det är Charlie. Grattis på födelsedagen.
Jag är ledsen att jag inte kunde fixa biljetterna.
Vi kan höras nästa vecka så kanske vi kan träffas lite. Ha det bra!
Är han en doktor?
Kom igen...
Tror du att du känner till smärta? Prata då med min andra fru.
När hon var 19 stötte hon på ett par bråkande katter. En gav sig på henne.
Den var på henne överallt. Ögonen, bröstet, magen.
Man kan fortfarande se såren idag. Hon fick sy 30 stygn och hade feber.
Min andra fru säger att det är smärta.
Den kvinnan vet inte ett skit.
Om jag kunnat ställa mig framför bilen-
-istället för den där mannen, så hade jag gjort det.
Att bära hans smärta, kanske dämpade min egen för en stund.
Det var på 50-talet.
En underlig känsla var närvarande.
Hemligheter. En tid då skyldigheten speglade den ovanliga oskyldigheten
Jag kommer ihåg vad som hände. Jag kommer ihåg vad vi gjorde.
Jag är på fel sida av 50-talet nu.
Jag tjänar 300'000 dollar om året. Har varit gift två gånger, inga barn.
Ett hus i Rye, företagskontor i stan.
Min nuvarande fru vet inte om vad som hände de där åren och jag vet inte-
-om jag ska berätta det. Varför skulle jag göra det?
Ingenting i mitt liv har varit sig likt sen sommaren 1958.
När Ruth, Donny, Willie och vi andra mötte Meg Loughlin-
-och hennes syster, Susan.
Vad försöker du fånga?
- Kräftor. - Får jag se?
- Jag är Meg. - Jag är David.
De är verkligen söta.
Jag fångar dem, tittar på dem och släpper dem fria.
- Biter de dig? - De stora kan göra det.
Har du aldrig sett kräftor innan?
De finns inte i New York, men vi har hummer.
- Kan man ha dem som husdjur? - Nej, man äter dem.
Man äter kräftor också.
Det verkar inte vara så mycket att äta.
- Vi kan fånga några stora. - Får jag prova?
- Vad är det? - Min familj... Vi var med i en olycka.
Har du fler ärr?
Ett par stycken. Det här är det värsta.
Får jag se dem?
- Jag har fångat en. - Den är stor.
På första försöket.
Ibland kan de döda varandra.
- Du släpper dem fria igen, va? - Ja, det gör jag alltid.
Jag måste gå tillbaka.
Jag ville se mig omkring. Vi har aldrig haft en skog förut.
Tack, David. Det var kul.
- Var bor du? - Hos mina kusiner, Chandlers.
- Då är vi grannar! - Vi ses, David.
BASERAD PÅ EN SANN HISTORA
Jag hade inte stått ut en dag till hos din syster.
David.
Kan du ge mig ett handtag?
Hej, Woofer. Vad har du i burken?
Daggmaskar.
- Är Donny här? - Ja.
Du är sjuk, Woofer.
Jag har några andra arter också. Jag ska starta ett myrkrig.
- Vilka tror du vinner? - De röda myrorna vinner alltid.
Vi ses, Woofer.
Donny?
Hej, töntar! Det är jag.
Willie?
Är ni där?
- Fick dig! - Det var inte kul.
Hjälp till här.
Försten upp!
- Tönt! - Bög!
- Är hon bättre? - Vem?
Jaha, din kusin. Hon fångade en kräfta på första försöket.
Ja, hon är rätt bra. Hon är rätt söt också, eller hur?
- Din egen kusin? - Syssling. Det gör skillnad, säger mor.
Susan blev allvarligt skadad i olyckan.
Hon måste gå med de där... Vad heter dem?
Båda föräldrarna dog. Mor säger att de dog omedelbart.
De vet inte vad som träffade dem. Men det var en jävla Chrysler.
Det är därför de bor här. Meg är den med tur, säger mor.
Meg slapp undan billigt.
Vad gör ni töntar här?
Vi ska ner till karnevalen.
Ska du också dit?
De där jävla karnevalerna kommer hit varenda jävla sommar.
- Är det inte Fjanten och David? - Håll käften!
- Far säger att du har utegångsförbud. - Han kan ta sig nånstans.
Nu får du problem. Jag ska skvallra.
Då säger jag vad du och Cheryl gjorde med kuddarna häromkvällen.
- Tjena. - Hej, Willie.
- Hade du det bra med Denise? - Tyst med dig, fåntratt.
Mor är sur. Du skulle sett efter Woofer.
Jag har fått nog av er. Jag ska hitta på nåt skoj.
Det är sommar. Varför har vi inte lekt leken?
- Är du säker på att hon inte kan se? - Hon ser inte ett skit!
Var beredda på att springa.
- Sluta, Eddie. Jag vet att det är du. - Håll käften!
Kärring, kärring, kärring!
Fångad!
- Vad händer nu? - Nu ska hon erkänna.
Bara en får fråga, resten får titta på.
Jag först. Säg sanningen.
- Har du kysst en kille? - Nej, men du har.
Berätta hur du och Cheryl tog på varandra.
Har du sugit kuk?
- En stor, fittknullande kuk? - Nej. Sluta, jag säger till far!
Vad är det?
Berätta för oss vad ni gjorde med kuddarna.
- Hej, Meg. - Hej, David.
- Den är fin, eller hur? - Den är vacker.
Ska vi åka? Om du har lust, menar jag.
Om du inte är för rädd.
Visst.
Kom då.
Det känns som att jag kan flyga och se hela världen härifrån.
Mina föräldrar...
Jag vet att de alltid hade velat ta med oss till ett tivoli.
Men det blev aldrig nåt av det.
Jag hörde om vad som hände. Jag beklagar.
Det här är fantastiskt, David.
- Du åker den som ett proffs. - Menar du det?
Javisst.
- Jag har biljetter om du vill åka igen. - Det gör jag gärna.
Ruth sa att jag måste vara hemma tidigt.
Men hon kan ge med sig ibland.
Ja, Ruth är bra. Hon är nästan som en i gänget.
Jag vet vad karnevalen saknar. Hoochie coochie-flickor.
- Vad är det? - Du vet...
Det är dansflickor.
Det och freakshows.
Vi hade både och. En gång såg jag en man med tre armar.
- Det finns ingen med tre armar. - Jo, det finns det. Säg inte emot mig.
Den ena armen var lite tunn och stack ut här.
- Vad såg du mer? - Saker i flaskor. Dödsfödda.
Saker som krympt. Katter, getter, allt möjligt.
Karnevalerna var nåt att ha på min tid.
- Berätta om dansflickorna. - Ja, jag fattar fortfarande inte.
Som jag sa, det är dansflickor.
Vissa var halvnakna och hade korta kjolar.
De hade också en rubin i naveln.
De hade mörkröda cirklar målade här och där.
Vad tycker ni om det?
Nåt sånt skulle aldrig bli sponsrat idag.
I alla fall inte av de där pojkarna.
Men de vill gärna.
Men de har sina fruar.
Drick upp er öl, pojkar. Vi ska till karnevalen.
Ni vill inte missa den sista kvällen.
Jag tar med pojkarna till karnevalen. Stanna här med din syster.
Håll händerna borta från frysen.
Du kan inte bli fet, om du nu vill bli en dansflicka.
Den har jag hört. Jag tror att jag läste den i Playboy.
Har du läst den i Playboy, så har jag knullat allihopa.
Farsan köper den varje månad!
- Det är en utgåva med Jane Mansfield. - Ja, den har jag sett.
- De största pattarna jag har sett. - Större än Carol Bakers?
- Större än June Wilkinsons? - Större än Willis.
- Var är Donny? - Han kommer när han ätit upp maten.
Har nån av er sett en kvinna?
- En riktig kvinna, menar jag då. - Räknas Meg?
Nej.
- Ser du nåt? - Nej, inte ens en armbåge.
Vänta.
Kärring!
Skit i det. Skit i henne.
Vi kanske kan få henne att leka leken.
Jävla insekter!
Jag tar den här. Ni kan titta på och sen tar ni resten.
- Herre jävlar! - Vi öppnade visst ugnen.
Ta de här och kom ihåg att allt ska bort.
Gå inte in i skogen. Den klarar sig själv.
- Jag vill inte. - Ursäkta? Blir du förnärmad?
- Nej, jag vill bara inte... - Det var då jävlar!
Vad vi har här, pojkar, är en lektion i feminism.
Meg är lite pryd.
Ni förstår att flickor är prydliga, va?
Meg är en dam. Det är hon verkligen.
Så vad tror du att det gör mig till?
Menar du att jag inte är en dam?
Det är bäst att du inte säger nej till mig.
En sån antydan ska inte komma från nån som inte ens kan hålla tillbaka tårarna.
Nu går du ner och hjälper din syster med tvätten.
När du är färdig, då hittar vi nåt annat åt dig.
Mina pojkar klarar det här.
En ostburgare och en kall lemonad. - Hej, Meg. Hur går det?
Kan du låna mig lite pengar? Jag har inte ätit på två dagar.
Kan jag få en till, tack.
Varför har du inte ätit?
Jag kan inte. Jag får inte.
- Jag förstår inte. - Ruth säger att jag är fet.
- Hon skojar bara. - Nej, du förstår inte. Hon hatar mig.
Det gör dem alla.
Tack.
Så Ruth blev sur häromdagen, men jag förstår inte varför.
Hon kanske var på dåligt humör. Hon kanske inte är van vid flickor.
Det var inte bara den gången. Det pågår hela tiden.
Inget jag gör är rätt.
När jag lägger mig så är det det enda jag tänker på.
Innan jag kom hit, så brukade jag måla.
Bara en teckning då och då.
Jag var inte så bra, men mor tyckte om dem.
Jag har provat, men jag kan inte måla nåt mer.
För jag vet vad Ruth skulle säga och göra.
Hon tittar på mig... Och berättar hur dum jag är som spiller tid.
Det låter inte som den Ruth jag känner.
Varför gör du inte ett försök?
Gör en teckning till Ruth. Hon skulle nog älska den.
- Nej, jag kan inte. - En till mig då?
- Vill du verkligen ha en? - Ja, självklart.
Okej.
Jag ska måla en.
- Tack, David. För allt. - Det är lugnt.
Jag skojar inte, du måste lära dig att hjälpa till.
- Det är bäst att du tuffar till dig. - Ja, mrs. Chandler.
Herregud, klarar du inte ens av det här?
Middagen står på bordet, David.
Ge mig det där skräpet. Det förstör din hjärna.
- Hej. - God afton. Jag är Meg.
Vad kul att äntligen få träffa dig.
- Vill du äta med oss? - Jag kan inte.
Jag kom bara för att ge den här till David.
- Tack, Meg. - Den är ganska löjlig egentligen.
Du kan slänga den om du inte tycker om den.
Vad har vi här då?
Den är verkligen fin.
Hon är nåt, eller hur?
Mrs. Chandler måste älska att ha henne omkring sig.
Du måste vara David.
- Meg säger att du är snäll. - Vad har du där?
Bara det där skräpet du ville ha.
Jag har nåt till dig, Ruth.
Skruva ner ljudet, Ralphie.
- Vad är det, David? - Det är en present, från Meg.
Hon har målat den till dig.
David...
Den är fin, Meg.
Försök inte lura mig.
- Hon målade den till dig, David. - Nej.
Det är en pojke vid floden. Självklart är den till dig.
- Ta den. Jag vill inte ha den. - Den är till dig. Hon ville...
- Låt bli, David. - Lär er en läxa, pojkar. Lyssna nu.
Är man snäll mot en kvinna så gör hon alla olika sorters bra saker för dig.
David var snäll mot Meg, så han fick en teckning.
Det var väl det du fick, David?
Jag menar, var det allt du fick?
Du är lite ung, men man vet aldrig nuförtiden.
Flickorna idag är så lättfångade.
Det är deras problem. Lova dem nåt så kan ni få vad som helst i gengäld.
Tro mig. Jag vet vad jag pratar om.
Titta på din far, David. Han har knullat hälften av kvinnorna i stan.
Det vet alla, även din mor.
Du behöver inte skämmas. Han försörjer i alla fall sin familj.
Willie Senior skulle starta sitt egna företag när vi var gifta.
Vi skulle vara rikare än mina föräldrar och de var väldigt rika ska ni veta.
Kolla vad jag har nu.
Inte ens Gud vet vart den irländske jäveln har stuckit.
Flickor är dumma. Flickor är lätta.
De är dumma i huvudet. Hela vägen.
Ta tillbaka teckningen. Jag vet att den var till David.
Försök inte att få mig att tro nåt annat.
Det jag gärna vill veta, Meg-
-är vad du får ut av det?
Vi vet alla att David är en snäll pojke.
Du kommer inte att få nåt i gengäld. Den här är väl det enda du gett honom?
Du har redan det män vill ha. Där nere, och det är inga teckningar.
Ger du dem vad de vill ha så kommer du att sluta som ett luder.
Vet du vad ett luder är?
Ved du, Susan? Nej, självklart inte. Du är för ung.
Jag ska berätta vad ett luder är.
Ett luder är nån som särar på benen så att män kan tränga in.
Sluta fnissa, Ralphie.
Luder förtjänar den behandlingen.
De flesta i stan håller nog med mig.
Jag varnar dig, gumman.
Beter du dig som ett luder i mitt hus, då får du med mig att göra.
Vem vill ha en öl?
Jag varnade dig igår.
Släpp mig!
Glöm inte din lillasyster.
Vilket bra uppförande.
Att fantisera om en pojke hela dagen lång...
Godnatt, flickor!
Sluta!
- Sluta! - Kolla vad kittlig hon är, David!
Låt mig vara.
Jävla kärring! Varför gjorde du så?
- Du såg vad han gjorde! - Kolla vad du gjorde!
Jag säger till mor.
Din kärring! Din syster är en jävla kärring!
Vad är det som försiggår?
- Meg slog Woofer i ansiktet. - Nån måste ha provocerat henne.
Vi kittlade henne bara. Sen slog hon Woofer.
- Var du med, David? - Nej, jag kom bara in.
Jag anklagar dig inte, gubben. Det var bara en enkel fråga.
Var är hon nu? - Såg du vad som hände, Susan?
Försökte du hindra henne från att slå Ralphie?
- Jag kunde inte. - Du kunde försökt.
Meg är ju din syster.
Vet ni vad det innebär när ni...
...är medskydiga till en sån handling?
Det betyder att ni också är skyldiga.
Även om ni inte gjorde nåt så är ni ändå en slags medbrottsling.
Förstår ni vad jag säger?
Låt mig förklara. Du älskar din syster, eller hur?
Eftersom du älskar henne så förlåter du henne för vad hon gjorde.
Det var inte meningen. Hon blev arg.
Självklart blev hon det. Men du skulle förlåta henne ändå?
Där ser du. Det är fel.
Det gör dig medskyldig.
Det hon gjorde var fel.
Hon uppförde sig dåligt. Du älskar henne, så du förlåter henne.
Det är också fel.
Lägg dig över sängen, dra upp kjolen och dra ner trosorna.
Kom nu.
Tvinga inte tant Ruth att dra dig hit.
Olydnad. Det är en till sak.
Du får fem för att du är medskyldig. Du får tio istället för Meg.
Du får fem till för olydnad.
Det blir tjugo. - Stanna, pojkar!
Flickor har en tendens att gråta. Vi gör det här för hennes eget bästa.
Att vara här är en del av det.
Låt henne vara!
Det är inte så kul när din syster blir slagen, va?
Du ska nog gå på nån i din egen storlek nästa gång.
Släpp mig!
Sluta!
Du är fortfarande skyldig mig två slag.
- Ge mig din ring, Meg. - Nej. Det var min mors.
Din mor är död. Du bor i mitt hus, under mina regler.
Ge mig ringen!
Jag måste gå.
Det här är bara lite gräl vi har här hemma. Det är bara mellan oss.
Du såg vad du såg, men det får ingen annan veta.
Förstår du det?
Hej, pojkar. Vad vill ni ha?
Varsågod.
- När börjar fyrverkeriet? - Omkring halv nio.
Hej, David. Sätt dig.
Hämta ett par öl, Donny.
Du tog hit en polis!
Sätt dig ner, Willie.
Sätt dig, sa jag!
Jag vill veta vad du tänkte på, Meg?
Vad for igenom ditt huvud?
Trodde du verkligen att han skulle ta med dig bort?
Dig och Susan. Ta er härifrån?
Jag kan säga dig att, det kommer inte att ske.
Han ska inte ta med er nånstans. För han bryr sig inte.
Vad är det nu? Vad hade du tänkt dig?
Trodde du att jag skulle vara rädd för honom?
Problemet är... Vad ska vi göra nu?
Det finns inget med den mannen, eller nån annan man som skrämmer mig.
Visste du inte det innan så hoppas jag fan att du vet det nu!
Jag kan inte tillåta att du springer till polisen varje dag.
Så frågan är... Vad händer nu?
Fanns det nånstans att skicka dig så hade jag gjort det.
Jag behöver ingen hora som springer runt och förstör mitt rykte.
De betalar inte tillräckligt för att jag ska få ordning på dig.
Jag måste tänka över det här.
Gå till ditt rum.
Allihopa!
Du också, David.
Jag är ledsen, men jag har några svåra beslut att ta.
- Vill du ha en öl? - Nej, tack.
Men säg inget till din far.
- Tack, Ruth. - Tant Ruth.
Har du funderat nåt mer på det? På att få Meg att vara med på leken?
Vi har vår egen lek nu.
- Nej, jag tror inte det, David. - Jag sover där hela tiden.
Men inte nu.
- På grund av Meg och Susan? - Ja.
Det är likadant som förut.
Nej, det är det inte och det vet du också.
- Nej, det vet jag inte. - Vad är problemet?
- Han vill sova där borta igen. - Hos grannen?
Låt honom göra det.
Bara så du vet så bor det två unga flickor hos Chandlers nu.
- Och? - Var inte dum.
Finns det mer kaffe?
- Tack, pappa. - Det var så lite så.
Hej, David.
Bra, nu är alla samlade.
- Leker heter: Hon måste berätta. - Berätta vad?
- En hemlighet. - Hon har ju munkavle.
- Vi vill inte att hon ska berätta än. - Har du nåt att säga, Meg?
- Nej, hon är inte redo än. - Vad händer nu då?
Nu tar vi bort en bok.
Bekänn nu.
Ta bort en till bok.
- Vi får se hur länge hon klarar det. - Det kommer att göra ont.
Nej, det är fortfarande för lätt.
Ska ni inte ge henne en chans att bekänna?
Nej, inte än. - Ta bort den sista boken, Willie.
- Vi borde klä av henne. - Ja!
- Jag tror inte att... - Vi har fått lov!
- Jag tycker att vi klär av henne. - Det är väl en del av leken?
- Vem gör det? - Jag gör det, i alla fall byxorna.
Jag ska inte göra dig illa, men försöker du med nåt...
...så måste jag kanske det.
Var inte dum.
Sparkas inte.
- Är du redo att bekänna? - Nej. Låt mig ta av resten.
Sen kanske hon kan få bekänna.
Nu kan du bekänna.
Lossa repen lite grann.
Kan du... Det gör ont i armarna.
Nej, nu lossar vi inte mer.
Bekänn nu!
Berätta hur du tar på dig själv. Du kör upp ett finger, va?
Ja, berätta för oss.
David?
- Är David här? - Ja.
- Var är Susan? - Glöm Susan. Berätta nu istället!
Det finns inget att berätta!
Var snäll och låt mig gå.
Rör inte flickan. Ingen av er får röra henne!
En flicka som hon är inte ren. Håll era händer borta, förstått?
Nu går vi, men sätt på munkavlen först.
Den är rätt skitig.
Nej, den duger. Vi kan inte ha henne skrikandes här hela natten.
Det är en sak du ska tänka på. Eller två saker är det faktiskt.
För det första: Det kunde varit din lillasyster som hängde här.
För det andra: Jag känner till de snuskiga sakerna du har gjort.
Jag vill höra dig berätta om det.
Den här bekännelsen kanske inte är en barnlek trots allt.
Antingen får jag höra det ifrån dig, eller ifrån din syster.
Tänk på det.
Undra hur det känns.
Att stå bunden så länge med händerna över huvudet.
Det måste göra ont. Jätteont.
La ni ens märke till hur hon såg ut? Hur hon såg ut där nere...
Jag har aldrig sett nåt liknande.
- Ska vi titta till henne? - Är du dum? Mor skulle höra det.
- Vi kan vara tysta. - Hon hör dig om du så bara fiser.
Var tyst.
- Hon vill nog ha lite vatten. - Då måste vi ta bort munkavlen, idiot.
Hon kommer inte att säga nåt.
Du kommer väl vara tyst, Meg? Är du inte det, så väcker du mor.
Är hon inte tyst, så hamnar hon också i problem. Hon är inte trög.
Jag har ont i axlarna.
- Kan ni inte lossa lite på repen? - Okej. Lite då.
- På ett villkor. - Vad som helst.
Lova att inte kämpa emot och du får aldrig berätta för nån.
- Berätta vad? - Du vet...
Vi ska inte göra dig illa, bara röra vid dig.
- Nej. Ni rör mig inte. - Vem ska stoppa oss?
- Jag! - Jaså? Hur då?
Om ni så bara gör det en enda gång, så skriker jag!
Då spänner vi repen igen och sätter på dig munkavlen.
- Så är det med det. - Okej. Gör det då.
Gör det, och försvinn sen!
Då gör vi det.
Vi har fortfarande en deal. Du fick ditt vatten-
-och vi har aldrig varit här. Förstått?
Lossa lite på repen. Ruth märker inget och natten är lång.
Vi ses.
Kom igen nu.
Ät din macka, gumman. Ta och ät lite då.
Jag är för torr i munnen.
Jag vill inte slösa på maten. Jag har gjort den här till dig.
Vill du att jag ska slänga den?
- Lägg den här. Jag äter den sen. - Den drar till sig insekter.
Kackerlackor och myror. Jag vill inte ha insekter i mitt hus.
Ät den nu, medan den är färsk.
Senare. Det är lite svårt för mig nu.
- Jag ska dricka teet. - Ingen har sagt att det är lätt.
Du är en kvinna och det är svårt.
Ät!
Fan ta dig! Du hade sönder min kopp.
- Tror du att te är billigt? - Nej, Ruth.
Vem ska städa upp den här sörjan?
Jag ska göra det. Förlåt mig.
Kom hit, Susan.
Ni pojkar får hålla i Meg, ifall hon får för sig att göra nåt dumt.
Ställ dig här.
Så här städar vi golvet. Genom att städa bort snusket.
Vi ska införa en ny regel.
Är du olydig eller dum mot mig-
-så kommer hon att få betala.
Är det rättvist, Susan? Ska du få betala för din systers synder?
- Nej. - Självklart inte.
Livet är inte rättvist.
Dra ner hennes trosor, Donny.
Vart ska du ta vägen?
- Ska du vara med och leka sen? - Nej.
Pappa?
Har du nånsin sett en kille slå en tjej?
Det har jag väl.
- Tycker du att det är okej? - Om man är berättigad till det?
Ja.
Det var en svår en.
Kvinnor kan gå en på nerverna.
Men man måste respektera att hon är en svagare individ.
Man ska inte vara en tyrann.
Men ändå. Jag har sett de som förtjänar det.
Som bartender ser man såna saker.
Hon får i sig lite för mycket, blir våldsam och smäller till.
Ska han bara ta emot?
- Så han klappar till henne. - Du sa nyss...
Det är undantagen som bevisar regeln.
Man ska aldrig slå en kvinna.
Hoppas jag inte kommer på dig med att göra det. Men ibland...
...kan man inte göra nåt annat.
Går det så långt... Då går det jämt ut.
Mitt bästa råd: Håll händerna för dig själv och det gäller båda könen.
Så håller du dig borta från problem.
Hej, Susan.
- Är Ruth i närheten? - Hon är där uppe och vilar.
Jag kan inte få dem att sluta.
Jag vet.
Om jag hade kunnat hade jag gjort det.
- Räcker det inte nu? - Så fan heller.
Res på dig, din skit.
Det är din tur att binda henne.
Har du glömt nåt, David?
Mor?
Förlåt.
Jag har nåt jag måste berätta.
Stå stilla.
Godmorgon, David.
- Ta en öl om du vill. - Senare kanske.
Fan.
För fan, Donny.
Nu måste vi stoppa blödningen.
Håll käft!
Håll käft, annars gör jag det igen.
Mor.
Gå upp och öppna dörren.
Hörde du mig inte?
Håll käft, annars gör jag det igen.
Ska du verkligen låta dem öppna?
Ska inte du ta det? Tänk så är det Jennings igen.
- Vem? - Polisen, Ruth.
Jag kan hålla koll på henne.
- Hålla koll på henne? - Så att hon inte sticker.
Ja. Håll koll på henne.
Bra idé.
Minsta lilla ljud härifrån, så lovar jag att jag slår ihjäl er.
Jag straffar er bara inte, jag slår ihjäl er. Dödar er.
Har du förstått, David?
Bra.
Nu kommer hon.
Goddag, mrs. Chandler. Jag vill se hur flickorna har det.
Vad omtänksamt. De har det fint. Varsågod och kom in.
Flickorna är ute och handlar. Vill du ha lite kaffe?
Vad sägs om en lemonad? Det är ju så varmt idag.
Nej, tack.
Jag ska ta dig härifrån, Meg. Jag har lite pengar. Det ska nog gå.
Jag ska se till att det inte händer Susan nåt.
Vi återvänder för att se att hon är okej.
Vi går till polisen och visar dem det här.
Ikväll sker det, jag lovar.
- Han här är min lilla skugga. - Mrs. Chandler...
Alla kallar mig Ruth.
Mrs Marina ringde till oss. Hennes äldsta son, Tony...
Vi känner Tony. Vilken fin kille.
Tony berättade för sin mor att han sett några pojkar här som slår Meg.
Du vet hur barn är. De överdriver så mycket.
- De använder henne som en slagpåse. - Känner ni pojkar till det?
- Hur visste du det? Berättade du? - Vad snackar du om?
Jävlas inte med mig! Du sa att Jennings var vid dörren.
- Vem tror du att det var? - Det var väl en gäst.
Jag ville bara få upp Ruth!
- Hon är ju som en jävla zombie. - Hon blev lite underlig.
Ja, kanske det.
- Vad händer med Meg? - Vadå?
Vi måste tvätta såren så att det inte blir infekterat.
Åt helvete med henne. - Jag är inte färdig med dig än.
Jag kanske måste göra om det här.
Men jag vet inte. Jag vet helt enkelt inte.
Sänk ljudet, Ralphie.
Jag låter bakdörren stå öppen.
Ge mig en halvtimme.
Här. Ta den.
Jag kan inte, David.
Om nåt går fel-
-och de upptäcker den. Då vet de att nån har varit här.
Vi får inte en chans till.
Lägg dem vid den stora stenen.
Ta den här.
- Jag är ledsen. - Det är okej.
Det är vad du gör sist som räknas.
Okej?
Kom in. Stäng dörren efter dig.
Nej. Du stannar här.
Det är vad du duger till, tjejen.
Hon har säkert gett dig en könssjukdom, men det går att bota.
- Jag vill ha min mor. - Håll din jävla käft!
Vem vill köra henne nu? Eddie?
- Jag vill. - Din bror har just tagit henne.
Det är lite incest.
Så jag tror inte det. Inte för att horan skulle bry sig-
-men jag skulle må bättre om Eddie eller David tar henne.
Pojkar är känsliga. Jag skulle inte heller röra henne.
Men jag är ingen man.
- Jag vill bara skära henne. - Skära henne?
- Låt Donny knulla henne. - Jag pratar med Ralphie.
- Skära? Hur då? - Så folk ser att hon är en hora.
- Låt oss skära henne, mor. - Okej.
- Ruth. - Vad är det?
- Du ska väl inte göra det här? - Barnen säger att vi kan göra det.
Så vi kommer att göra det.
Vet du vad horan försökte med igår kväll?
Hon försökte ta sig ut. Nån lämnade dörren öppen.
Vi antog att det var Donny. Han var den som var sist kvar.
Han har alltid varit snäll mot henne.
Mor.
- Varför får inte jag knulla henne? - För att jag säger det. Det är incest.
Vill du doppa där din bror varit? Du är äcklig! Precis som din far!
Du kan inte göra så här. Det är inte rätt.
Du ska inte säga åt mig vad som är rätt.
Gör aldrig om det.
Nu gör vi det här.
Vi måste värma upp den, annars blir hon infekterad.
- Jag sticker härifrån. - Du går ingenstans.
- Jag vill inte se det här. - Blunda då, för helvete!
Sådär. Det kommer vara där för alltid.
Du behöver aldrig gifta dig. Du kan aldrig klä av dig inför nån.
Det är bättre utan. Ingen man vill ha dig.
Du behöver aldrig föda. Du har tur.
Du trodde att det var bra att vara söt och sexig...
En kvinna klarar sig bättre ensam i den här världen.
Du har rätt, mor. Hon är inte sexig längre.
Jag sa ju det. Kvinnor kan sånt här.
Hon är inte nåt speciellt.
Ni pojkar får spänna upp henne igen.
Vänta lite.
Vi har gjort så att ingen man vill ha henne, men problemet är att...
...Meg kanske fortfarande vill ha honom. Livet är underligt.
En kvinna vill inte ha en man över hela sin kropp.
Hon vill bara ha honom på ett speciellt ställe. Vet ni vad jag pratar om?
En kvinna vill ha honom mellan sina ben. En viss punkt, tar man bort den punkten-
-vet ni vad som händer då?
Man tar bort hennes begär. Man tar bort dem föralltid.
Det funkar. Det är normalt på vissa ställen och-
-där gör de det när flickan uppnått en viss ålder. I Afrika, Nya Guinea.
De ser det som en civiliserad sak.
Så varför gör man inte det här?
Vi tar bort den lilla punkten.
Vi bränner bort den. Sen är hon perfekt.
Vart fan ska du ta vägen?
Ska du säga till din ludermorsa?
Eller ska du till Jennings?
Du är på hennes sida.
Jag vet inte vad vi ska göra med dig än, men vi kommer nog på nåt.
Var glad att du inte har den lilla punkten som hon har.
Du har två egna små vänner som du borde bry dig om, eller hur?
Bind honom, pojkar.
Vart var vi?
David?
- Hatar du mig? - Självklart inte.
Det borde du göra, och det borde Meg också göra.
Det är mitt fel.
Vore det inte för mig så hade hon kunnat sticka.
Hon försökte, Susan.
Men de fångade henne när hon skulle hämta mig.
Det var jag, jag släppte ut henne.
Hon skulle hämta dig lite senare.
- Varför stack hon bara inte? - Jag tror att...
Ibland rör Ruth vid mig.
En gång började jag att blöda.
Jag berättade för Meg. Hon blev arg och sa till Ruth att hon visste om det.
Då slog Ruth henne igen. Slog henne riktigt hårt.
Hon skulle ha stuckit utan mig.
Det ska nog bli bra.
Gör inte så, Meg.
- David? - Ja, Susan är också här.
Det gör ont.
- Det gör så ont. - Ligg still.
Förlåt, Meg.
- Förlåt. - Det är okej, Susan.
Vi försökte.
- Är det natt? - Det är nog kväll.
Mina föräldrar kommer att bli oroliga när jag inte kommer hem.
Vila dig nu.
Jag måste hitta nåt att skada dem med, så att vi kan ta oss härifrån.
Det finns inget.
Vi har dem.
Kanske.
Men jag behöver nog nåt annat.
Mor!
Lägg ifrån dig kniven! Lägg ifrån dig den!
Få ut dem härifrån.
- Vad har hänt? - Det var Ruth, mr. Jennings.
Hon gjorde så här mot Meg.
Stanna hos henne. - Kom här, gumman.
David.
- Säg inget. - Gör mig en tjänst.
Ta tillbaka min mors ring.
Tack.
Jag trodde att det var en dröm.
Det har det varit för mig...
En dröm.
Jag hade en dröm.
Att hon lät mig gå.
Jag förstår inte.
Hur...
Hur kunde hon...
...skada mig där nere.
Du tar väl hand om mig nu?
Ja.
- Susan också? - Ja.
Jag tror inte att jag klarar mig.
Jag älskar dig.
Ditt förflutna hinner ikapp dig. Oavsett om du gillar det eller inte.
Det kan vara en gåva-
-eller en förbannelse, om du så tillåter.
Jag kommer aldrig att glömma vilken gåva Meg Loughlin var.
Även om jag plågas av känslan att svika nån igen.
Men hon lärde mig-
-att det är det man gör sist, som räknas.
Svensk Text: SSG-SweSUB Group © AndreasB88
www.SweSUB.nu