TRIUNGHIUL DRAGOSTEI
O localnică și un străin s-au întâlnit
Sub luna albastră din Tahiti
Stelele luceau în ochii ei
Avea gardenii în păr
Și-au jurat să fie împreună
Apoi, într-o zi, străinul a plecat pe mare
Cu un sărut de despărțire, care a venit prea curând
Acum vânturile tropicale așteptate
Cu ajutorul cărora, corăbiile navighează...
Țara asta este în război cu Germania.
O localnică și un străin s-au întâlnit
Sub luna albastră din Tahiti
Stelele luceau în ochii ei
Avea gardenii în păr
Aici, pe platforma stației de metrou Piccadilly,
În inima Londrei...
Mulți sunt scoși afară din casele lor, cu bombe...
Astăzi vor fi evacuați elevii din Londra.
Două atacuri împotriva Londrei în sudul Angliei.
200 metri sub pământ, dar se simt în siguranță aici.
Cu ajutorul cărora, corăbiile navighează,
Sub luna albastră din Tahiti.
- Dar nu ești un laș. - Nu vreau să mor.
Și de ce aș vrea? Și dacă eu nu vreau, de ce ar vrea cineva?
Și totuși, nu ai obține pacea acum.
Nu acum. Nu ai rezista acum. Nu ai putea.
Nu ai decât o viață, Anita. Doar una.
Dylan?
Tu ești?
Dylan Thomas. Tu ești, nu?
Doamne.
- Puteai măcar să-mi ridici voalul! - Doamne. Încă mă mai iubești?
- Am făcut-o vreodată? - Ridică voalul, Vera.
Uită-te la tine.
Nu ai fost chemată?
Doar pentru că nu am uniformă. Eu sunt cea care pune suflet pentru națiune.
Fabrica Ammo, cânt acolo.
- Acum la metrou. - Întotdeauna mi-a plăcut vocea ta.
- Printre alte lucruri, am iubit... - Să nu o faci, Dylan Thomas!
- Nu te-ai schimbat deloc. - Doamne, normal că m-am schimbat.
Nu poți. Nu o face. Niciodată.
Dacă o faci, nu te las eu.
Te-am auzit la radio.
Poeziile tale îmi aduc aminte de casă. E ca și cum m-aș întoarce acolo.
- De unde ai accentul ăsta? - Trebuia să mă cauți.
Trebuia?
Dacă îi pot determina pe amicii mei, să dea cinci șilingi fiecare, ăsta e planul.
Dacă fac asta, nu-mi voi mai vinde sufletul scriind filme de propagandă.
- Pot scrie poezie. - Va trebui să te înrolezi în armată.
"Bolnav de gradul trei" stă aici, în fața ta, Vera.
Plămâni colorați precum o curvă de duminică.
Deci... împrumută-mi cinci șilingi.
- Vă dau peste nas, asta vă dau eu. - Dă-ne, atunci.
- Argintul e pentru cei singuri, Vera Bera. - Cine spune că sunt singură?
- Unde este omul care îți va dărui aur? - Asta e o ofertă, nu?
- Noi doi am împărțit totul. - Tu nu ai avut nimic ca să împarți.
Da, dar dacă aș fi avut, vreodată, cu tine aș împărți prima.
Nu sunt oameni mai buni ca cei de acasă. Și cei cu care ai crescut...
Ei sunt cei mai buni.
- Ai câștigat. - Ce bine.
Veșnic și întotdeauna.
Nu o s-o faci, nu?
- Să fac ce, drăguțule? - Să dispari iar?
Bună, amice.
Bună, iubito!
Am așteptat mult, să mă îndepărtez
De sâsâitul minciunii consumate
Și a plânsetelor continue de teroare
Care cresc și mai teribile
Pe măsură ce ziua se termină în mare
Am așteptat mult să mă îndepărtez
De repetițiile onorului militar
Căci sunt fantome în aer
Și ecouri macabre pe hârtie
Aici este Dylan Thomas, pentru BBC.
- Bună, drăguță! - Unde mergi?
Tensiune, pentru greutatea de 8 kg.
Comentariul trebuie să convingă femeile să se alăture apărării cu balonul.
"Ajută-l pe Jerry și poate unul dintre băieții noștri te vor ajuta pe tine."
Talentele tale sunt risipite aici, Dylan.
Am putea să bem ceva, dacă vrei? După.
- Bineînțeles că am putea. - Nu sunt un câine, Dylan.
Este vorba de brunetă, nu?
Am avut o copilărie de aur, Anita. Și acum se întoarce neașteptat.
Acum, nu mai pot căuta o copilărie de aur, oriunde, nu?
Comentariul, te rog, Dylan.
Dragii mei,
Ce stați necăjiți pe stradă
Arși de neîncetata moarte,
Un copil de câteva ore,
Cu gura lui flămândă
Lăsat la sânul negru al mormântului
Al sfârcului mamei
Cu armele lui pline de foc.
Scutește-ne de tragedie, omule. Am nevoie de ceva care să mă ajute.
Leul, cunoscut drept Jehovah
S-a ridicat și și-a împletit piciorul
Leii au vuit, Jehovah a marcat
Pe canapeaua din sufragerie.
Dylan, am cerut un comentariu.
Dylan! Dylan!
Caitlin?
- Mi-ai spus că nu poți trăi fără mine. - Unde este fiul nostru?
Tăiat în bucățele mici, și împachetat cu pantofii mei în valiză.
Poliția o să te urmărească.
- Nu pretinde că îl vrei aici. - Sunt bombe aici!
Nu are nicio legătură cu bombele. Nu îl vrei. Așa că nu l-am adus.
Nu am mai fost niciodată tată, Cat. Nu e cinstit.
- Sunt încă lumina vieții tale, nu? - Este în New Forest, nu?
De ce întrebi, Dullun? Știi foarte bine că fiul nostru e la mama.
Te iubesc, Cat.
Dă-ne atenție, atunci.
Sunt gol de atenții. Scarpină-mă pe cap. Te rog?
Drăguț!
- Unde locuim? - Nicăieri.
- Înmoaie-ți ghearele! - Scarpină-te singur pe cap!
- Vino aici. - Nu.
Sărută-mă.
Scuză-mă. Ți-ai scăpat eșarfa.
- Ba nu. - Ba da. Chiar acolo.
Nu e a mea, îmi pare rău.
Tu ar trebui să iei eșarfa, iar eu ar trebui să mă prezint...
- Să îți ofer ceva de băut. - Nu vreau nimic de băut.
- Totuși, frumoasă încercare. - Nu am mai făcut niciodată așa ceva.
Nu. Nu ai fost prins niciodată.
Bună, drăguță.
- Cum vrei tu, atunci! - Dragă. Ce pretențioasă ești.
- Ai întârziat. - Știu. Este numai vina ei.
- Cine e prietena ta? - Regina Irlandei,
iubirea vieții mele, mama copilului meu, Caitlin Thomas.
Soția ta, Dylan?
Unică și neegalată.
- Nu a menționat... - Nu ar face-o, nu?
Tu ai făcut asta, nu?
S-ar putea să te plac.
Dar din nou, s-ar putea să nu.
Să aștept decizia ta?
Nu o s-o fac cu sufletul la gură.
- Ai un conac să-l împărțim cu tine? - Da. Suntem doi orfani.
- Nu am decât o cameră. - La naiba. Sunt condamnat sorei tale.
O să iau eu asta, marinarule.
- Lasă-mă să... - O mică problemă, cum ar fi o soție?
- Nimic nu ar trebui să fie între noi. - Doamne, Dylan.
Suntem suflete pereche, Vera. Am fost întotdeauna.
- Nu face asta. - Nu mai vorbiți despre mine.
Este un telefon în hol, unde stau. Știi tu.
Dacă mă vrei, el are numărul meu.
Ce înseamnă când zâmbește?
Nu știu. Nu am știut niciodată.
Să ne ajute Dumnezeu. Sunt vizigoții din Țara Galilor.
A venit sora ta.
Ai terminat cu sugrumatul germanilor, nu?
I-ai lăsat pe ceilalți băieți să se joace cu pistoalele.
Asta numești tu poezie?
Ascultă, dă-ne un pat și nu o să te deranjăm.
Poate este pentru că
Te-am sărutat prea mult
Poate de aceea sărutul meu înseamnă
Atât de puțin
Poate cu o iubire atât de mare
Și cu o iubire atât de mică
Poate o să rămân
Fără dragoste
Poate că o să rămân
Fără dragoste
Câteodată pot să beau singur o jumătate de litru. Doar câteodată.
Mulțumesc.
Da! Mi s-a părut hilar.
Le aduc eu. Dar tu plătești, Vera, da?
- Ajută poetul înfometat. - Tu nu ești poet, Dylan.
Tu scrii filme despre baraje cu baloane.
Suntem în război.
Știi ceva, nu mai ești omul cu care m-am măritat.
Făceam forme din cauciuc pentru Peter Robinson când îmi era foame.
Ție nu ți-a fost niciodată foame. Mereu ai avut un bărbat care să te hrănească.
Era în scop demonstrativ. Pun pariu că nu mă poți bate.
Pun pariu că eu nu pot.
Mă urmărește.
Ce norocoasă ești!
Uită-te aici.
- Provoci haos, iubito. - Pentru ce îți trebuiesc pantofi?
Cauți să te distrezi cu două fete?
Încă trei, te rog. Băuturile voastre.
- Burlacul șef provoacă o competiție. - William Killick.
Vera Phillips. E foarte încântată să te cunoască.
- Rom la toată lumea? - Ce bine!
Patru pahare de rom, te rog.
- Tu faci forme de roți? - Pe țărmul mării, poate.
Te duc eu acolo.
- Ești ocupat, după cum arăți. - Eu aș avea nevoie de puțin aer de mare.
Aș vrea să stau pe plajă cu tine.
Tu înțelegi când ești refuzat?
Ai o țigară?
Mi-a plăcut spectacolul tău.
- Serios? - Da.
- Hei? - Hei e pentru cai.
Hai să galopăm împreună.
Era ilegal, cântatul în stațiile de metrou.
Te alungau de acolo.
O să mai vin, dacă îmi permiți.
Este o lume liberă.
Păstrați romul aproape? Suntem în pericol de a strica setea.
Nu mă topesc când văd o uniformă, doar atât.
- Ți-am spus. Nu îmi plac băgăcioșii. - A fost o întrebare civilizată.
Aș fi putut spune, "Umbli după soțul meu?" Dar n-am făcut-o.
Durere, asta văd eu într-o uniformă.
Nu o să iubesc pe cineva care poate o să moară.
Cine a menționat ceva despre iubire? Tu nu te simți niciodată singură?
- Munca mea este tot ce am nevoie. - Obișnuiam să cred că voi fi dansatoare.
Să dansez zi și noapte.
Știu, tu ești una dintre acele persoane.
Nu. Nu! Doamne!
Nu, pentru numele lui Dumnezeu! Nu sunt potrivnică.
Una dintre acelea care nu au uitat prima iubire.
Bineînțeles că sunt.
Mama ta nu te-a învățat nicio manieră?
- Tot ce am spus... - Poți să mergi și singură, știu.
Ține-ți mâinile la tine acasă, asta m-a învățat mama mea.
- Dar eu nu te ating. - Nu te uita nici la mine.
Bine.
Nu, nu face asta!
Ce ai împotriva mea, Vera Phillips?
Mâine poți să fi mort.
Trăiește cât poți, și cât de multe poți.
- Nu o să te mai văd niciodată. - Bineînțeles că nu.
Dă-mi te rog lanterna.
Te rog.
Nu lăsa lumina aprinsă!
Lumina vieții tale.
Trebuie să se șteargă pe picioare înainte de a intra iar.
Nu!
Cat! Cat!
Cățelușul are nevoie la toaletă.
Mergi și latră în altă parte.
Haide, Catty.
Ai o poezie pentru mine?
Încă îmi ești datoare pentru ultima.
Nu sunt o cutie de valori pentru depozit, Dylan.
Ce crezi că este asta?
- Ar putea fi o mâzgăleală! - Se poate.
- Ar putea fi o glumă, Dullun! - Ar putea fi.
Printre cei uciși în raidul de la amurg Era un om în vârsta de o sută de ani.
- O piesă veselă, nu? - Vrei să o auzi?
Vrei?
Vrei să o auzi?
Ești greu!
Când dimineața se trezea după război,
S-a îmbrăcat, a ieșit afară și a murit.
Zăvorul a căscat liber ca o explozie i-a lăsat lați
A căzut unde a iubit pe pavajul explodat...
- Unde a trăit. - Ce?
Unde a trăit.
Nu. E, unde a iubit.
Nu poți să-ți citești propriul scris. A trăit! A trăit!
- A iubit! - Are o sută de ani!
Nu își mai aduce aminte de iubire.
Cuvântul se află aici, doar pentru că l-am scris eu!
A căzut unde a iubit
Pe pavajul explodat.
Este al meu, nu?
Ceea ce scrii tu.
Toate cuvintele mele.
Fiecare bătaie de inimă.
Sunt toate pentru tine.
Pentru mine?
Vino aici, atunci.
Vino, tu!
Dă-te jos din pat și vino să vezi ce a mai făcut de data asta!
Dylan, cățeluș obraznic.
Știi ce e aia?
Un comportament animalic, asta este.
Nicolette, sunt...
Sunt...
Vera Phillips este, vă rog?
- Un moment, vă rog. - Mulțumesc.
- Alo? - Bună, drăguță.
- Dylan? - Bineînțeles că eu sunt.
Era un tânăr erou, numit Killick
Care marșa în vârful unui... mușuroi
Stătea cu picioarele călare și și-a biciuit mândria
Și a împrăștiat Brylcreem pe tot mușuroiul
Ce este un mușuroi?
- Iar îți arăți ignoranța, Cat. - William este un drăguț, orice ar face.
Nu o să-l mai vezi niciodată.
- Tot o să fie un drăguț. - Vino aici, Vera Bera.
Haide. Vino să te strâng în brațe.
Du-te, ești binevenită. Eu nu-l vreau.
Nu te schimba, Vera Bera.
Tu ești steaua pe cerul meu întunecat. Să nu te schimbi niciodată.
- Eu ce sunt pe cerul tău? - Tu ești pe pământul meu, Caitlin.
Exact unde vreau eu să fii. Haide.
Vino să te iau în brațe.
De ce râzi? Ce e?
Ce?
Ce este?
Ce? Ce?
E ca și cum aș trăi cu niște copii.
- Doamne! - Mă duc la bar.
Cum este să ai un fiu?
Epuizant.
Nu pot să îmi imaginez.
Parcă este în altă lume.
Teafăr și nevătămat.
Ai putea să mori într-un raid aerian.
- Nu o să se întâmple. - Dar ai putea.
Nu așa aș alege să seduc pe cineva.
Intenția mea fermă este să trăiesc pentru totdeauna.
- Asta este o promisiune? - Jur pe inimă.
Tu doar crezi că ești îndrăgostită de poetul ăla. Știi asta, nu?
Numele lui este Dylan. Poți spune Dylan, nu?
- Deci admiți că ești îndrăgostită de el? - Tu ce ești, avocat?
Nu spun că sunt un om mai bun, dar nu sunt însurat, Vera.
Și trebuie să recunoști că asta îmi oferă un avantaj.
Nu recunosc nimic.
Pe motive că te-ar putea încrimina?
Încerci să mă provoci, nu?
Prima iubire este bună atât cât ține.
Ultima iubire, asta mă interesează pe mine.
Te crezi atât de înțelept.
Ce vrei, Vera?
Luna de pe cer, stelele în toată sclipirea lor.
Și mai ce?
Te face să simți că trăiești, că vrei ceva. Asta cred eu.
Simt că trăiesc.
Fiecare bucățică din mine.
Stai acolo.
- Stai nemișcată. - În regulă!
Nemișcată!
- Sunt la fel de bună ca el. - Ca cine?
Ca Dylan. Nemernicul.
Crede că eu exist pentru a-i nutri talentul.
Să gătesc, să-i fac copii, să fac curat pentru el. Doar pentru asta sunt aici.
Cine îmi nutrește mie talentul?
- William îți va nutri talentul? - Eu mi-l nutresc singură.
I-aș tăia degetul arătător, asta aș face.
Aș veni încet în noapte,
l-aș lega și... l-aș mutila.
Uită-te la noi. Cum fac să se ridice la standardele noastre?
Nu se ridică, târâturile!
- Fratele meu a murit de dragul tău! - Nu l-am rugat eu, nu?
Nenorocitule! Linge-mi cizmele!
Marinar galez. Îl poți mirosi de la câteva mile.
- Nu am niciun motiv de ceartă cu tine! - Ai dreptate!
Pentru ce îl protejezi? Este un prost!
Întoarce-te la băutura ta. Acum. Du-te!
Are dreptate, să știi. Sunt contaminat.
Aș sta foarte departe.
Nu, nu, nu. O să stau aici pentru un minut... doar un minuțel.
- Te-ai așezat în urină, Dylan. - Am avut și paturi mai proaste.
Nu aș vrea să te supăr pe tine.
Atunci nu o vei face.
Luptători nenorociți.
Sunteți o adunătură de ticăloși. Nici măcar nu știți pentru ce luptați.
Să trăim fără frică, eu și cu ai mei.
Doamne!
Sunt îngrozit, de... a nu face.
Războiul este folositor. Îi dă fricii un țel.
Ea este înăuntru? Vera?
Voi, eroii, credeți că femeile vă cad la picioare, doar când vă văd?
Tu crezi că nu?
Bineînțeles, dacă m-aș naște din nou, aș vrea să vorbesc ceva cu Dumnezeu.
"Fă-mă erou", i-aș spune. Așa este prea mult de muncă.
- Haide. - Ce, să continui să trăiesc?
Am un leac pentru panică.
- Moartea, ăsta este singurul leac. - Unul dublu?
Faci tu cinste?
A fost odată un tânăr poet numit Dylan
Care a jurat că nu o să ucidă niciodată
Atunci când a fost chemat de țară să servească pe front
El a spus că preferă să facă...
Filme!
Posedat de către ceruri
Și atras de lumină în brațele ei, în sfârșit
Aș putea fără îndoială
Să sufăr văzând momentul în care a dat foc stelelor
Atinge-o și te voi ucide.
Este teritoriul lui Caitlin?
Este prietena lui Caitlin.
Agață stelele în Indiana
Sus, pe cerul albastru
Agață stelele în Indiana
Pentru a-mi lumina drumul înapoi spre tine
Poftim.
- Pot să-mi cumpăr singură de băut. - Ia odată paharul ăsta.
O melodie făcută doar pentru doi
- Vrei să dansezi? - Mi-ar plăcea, mulțumesc.
Nu-ți face probleme, nu ne vor prinde aici jos.
Cum aș putea să găsesc în lucrurile pe care le caut?
Nu-i de mirare că au fost toate respinse
Chiar fericirea pentru care am luptat
- Dau eu următorul rând. - Nu fi copilăroasă.
- Cei care beau gin sunt copii, știai? - Să dansăm. Haide.
Sunt o femeie independentă. Pot să cumpăr un rând dacă vreau.
- Și o ceartă, poți să o ai și pe asta. - În regulă atunci.
După un dans.
Agață stelele în Indiana
Ca să-mi lumineze drumul înapoi spre tine
- Nu o să fac întotdeauna ce spui tu. - Mulțumesc pentru avertizare.
- Nu o voi face. - Doar dansează.
Unde ești? Mary?
Vino!
- Pe aici. - Am nevoie de ajutor aici, acum.
Vera! Vera. Vera, poți să o lași acum.
- Nu, pavajul este ud! - Nu, nu o să-l simtă.
Las-o acum.
Haide. E în regulă. E în regulă.
Este în regulă.
Haide. Este în regulă. E bine.
Orice prihor cântă o poveste de dragoste
O melodie doar pentru doi
În inima mea o să fie un cântec de iubire
Un cântec pe care vreau să ți-l cânt.
Pun pariu că și tu faci asta.
- De ce aș face asta? - Pentru toate fetele.
Nu o să mă iei cu tine...
Oamenii aceia, William.
Toți acești oameni.
Ai o picătură de ploaie ce îți curge pe obraz.
Precum o lacrimă.
Fă dragoste cu mine.
Nu o să-ți facă rău nimeni, niciodată.
Nici eu. Nici nimeni.
Nu atât timp cât eu sunt aici.
Niciun cuvânt de-al meu nu o să te rănească.
Sună ca un jurământ.
Un străin a venit
Ca să împartă locul meu în casă
Un străin a venit
Ca să împartă locul meu în casă
Nu chiar din capăt
O fată nebună precum păsările
Ea a venit posedată
Cine acceptă lumini înșelătoare prin zidul înalt
Posedat de către ceruri
Și chemat de lumină în brațele ei, în sfârșit
Aș putea, fără îndoială
Să sufăr, văzând cum au luat foc stelele.
Nu îmi place, Dylan.
Mai am câteva rânduri în cap, nu sunt sigur unde să le pun.
- Atunci, nu este terminată? - Nu, teoretic vorbind.
Nu mai scrii poezii pentru mine?
Este doar o perioadă.
Vino aici.
Dă-mi trupul tău.
Acum...
- Este o autorizație de căsătorie. - Una specială.
- Nu. - Ce?
Nu mă poți obliga. Dacă nu pot să te iubesc?
- Am fost postat, Vera. - Ce mai cerere în căsătorie.
Eu... te... iubesc.
Nu mă mărit cu tine.
- Nu. Tu nu mai iei nicio decizie. - Nu.
- Spune. Spune. - Nu.
- Spune, "O să mă mărit cu tine." - Nu.
Spune. Spune da. Spune da. Da!
- Da! Spune da! - Da!
- Spune da! - Pentru numele lui Dumnezeu, spune da!
Primul meu bărbat a fost, Augustus John.
M-a sedus când aveam 15 ani, capră bătrână.
Nu înseamnă nimic, sexul. Nu este iubire.
Dacă am o mâncărime, trebuie scărpinată.
Aș face-o singură, dar sunt prea leneșă.
De ce să te mai deranjezi, când poți pune pe altcineva să o facă pentru tine?
- Nu are nimic a face cu iubirea, sexul? - Nimic.
- Cine a fost primul tău bărbat? - Ce?
Nu trebuie să-mi spui, știu că a fost Dylan.
Eram copii. Corturi îngrămădite pe o plajă.
- Drăguț și confortabil, atunci. - Eram copii, încă inocenți.
Noi suntem tot inocenți, eu și Dylan.
O păstrez doar ca o amintire. Nu îl vreau înapoi.
William știe?
Să nu-i spui niciodată. Eu pot uita trecutul, el nu.
Trecutul îl pot ierta.
Mă avertizezi?
- Îl iubești pe William, nu? - Toată lumea trebuie să iubească.
Ești sigură că vrei să te măriți cu el?
Nu am mai avut niciodată o prietenă. Vezi dacă arăt ca o sirenă?
Avem doi oameni de serviciu, cărora le-ar plăcea să fie martori.
Vor fi aici. Trebuie să vină.
Îmi pare rău, avem cupluri care stau la coadă.
Îmi pare rău!
- Era și timpul. - Vedeți?
- Uite. Apleacă-te puțin, vrei? - Trei guiness ne-a costat.
Câte cuvinte sunt pentru câteva pene și o bucată de material?
- De unde ai luat trei guiness? - A scris un cec. Și e valabil, bineînțeles.
Ești frumoasă! Spune-i că arată minunat.
Este frumoasă. Haide. Să ne căsătorim.
- A fost ideea lui Dylan. El a ales-o. - Tu ai avut întotdeauna pălării.
Te superi?
Îmi pare foarte rău. E doar de dragul trecutului.
- Îmi pare rău, campioane. - Chemarea datoriei.
Continuă, sergent.
Tratează-mă cu respect, vrei?
Nu, nu! Vreau să țin un toast.
O să storc viața din tine.
- Da, după toast. - Continuă!
Mă omori.
Continuă, bastard galez, ori te rup în două!
Pentru toate lucrurile care contează cu adevărat.
- Și la naiba, cu cele care nu contează. - Sănătate.
- Poți te rog să te dai jos? - Cântă, și poate o să mă dau.
- Doamne. - Cântă, Dullun!
Este vechiul heiryth,
cântecul ăla galez despre care vorbesc tot timpul.
Urăște locul ăsta nenorocit, nu?
Dar cine nu-l urăște?
Dar tot ce-și dorește el, este să se întoarcă acolo.
Și nici ea nu vrea altceva.
Nu, nu o să îi desparți niciodată, nu atâta vreme cât sunt galezi amândoi.
- De ce i-aș despărți? - Bineînțeles, o să mă ai mereu pe mine.
Perfect.
"De dragul trecutului." Asta a spus el.
- Nu o să pățești niciodată nimic. - El va fi mereu prietenul meu.
- Nu o să te rănesc niciodată. - Încă pot să am prieteni.
Plângi.
Visez, doar atât.
- Tremuri. - O să treacă.
O să te întorci la mine. Știu asta.
Spune-mi adevărul.
Mă rănești.
Vreau să nu existe secrete între noi.
- Să fie un început curat, sincer. - Oprește-te.
Tu și prietenul tău.
Spune-mi.
Eram copii, William.
Eram pe o plajă, și s-a întâmplat, o dată. Doar atât.
William.
Spune-mi că mă iubești.
Întoarce-te în viață, și ți-o voi spune.
Întoarce-te la mine, și voi spune tot ce vrei.
Și o vei simții?
Întoarce-te și vei vedea.
Plutind și visând
În timp ce umbrele cad
Ușor la amurg
Te aud chemându-mă
Frumoasa poveste
A iubirii
Spusă de ochii tăi
Plutind și visând
Dulce paradis
- Sergent, ia-i pe oameni de aici, acum! - Toată lumea, jos din avion!
"Bineînțeles că mi-ai spus, pentru că am întrebat."
"Ar fi trebuit să-mi mușc limba."
"Tu ești tot ce iubesc. Tot ce am nevoie."
"Ești ceea ce văd în fața ochilor."
" Și dacă mă uit în spate, acolo..."
"Acolo, îți pot vedea zâmbetul."
" Aș renunța la toată onoarea pentru tine."
"Aș putea accepta înfrângerea dacă ai fi alături de mine."
Cum o cheamă?
Vera.
O să o pierzi pe Vera a ta.
O lași puțin singură,
apoi te întorci la ea.
- Vrei să te ajut, să-ți țin capul? - Doamne, nu!
Acum o să te îngrași, iar Dylan nu o să te mai iubească.
Ești o scorpie.
Dylan iubește trecutul.
Iar tu.
Nu mă iubești deloc.
Când se întoarce William?
Continui să-i scriu. Nu am niciun răspuns.
Crezi că e mort?
Încă îi primesc solda.
Armata nu ar plăti un om mort.
Va trebui să te lași de cântat.
O să cânt dacă vreau.
Nu or să te lase.
Nu cât ești gravidă.
Nu pot face asta. Nu pot.
Mamă, eu? Uită-te la mine.
Atunci, scapă de el.
Este al lui William.
Îl iubești.
Îl urăsc. Doamne, îl urăsc atât de mult.
Uite ce mi-a făcut.
Nu râde. La naiba, nu râde!
- Nu pot face asta singură, nu pot. - Sunt eu aici, nu?
- Să mergem acasă, Caitlin. - Eu nu am casă.
- În Țara Galilor, Caitlin. - Ai înnebunit, femeie?
- Am bani. - Ce, solda lui William?
Am economii. Bineînțeles că am.
Ține-l! La naiba, ține-l!
- O să te audă tot orașul! - Taci din gură!
- Vezi asta aici? - Da.
Dă-i aici.
- Nu-mi da drumul! - E doar un copil.
Țipă dacă vrei, Vera. Mă auzi?
"Te rog, scrie-mi."
"Ne spun ce să scriem băieților noștri, ca să le ținem moralul ridicat."
"Este datoria noastră. La naiba cu datoria. Nu sunt o eroină."
"Am ajuns să mă descurc de una singură. Nu de asta m-am măritat cu tine."
"Vino acasă."
"Am ceva ce aș vrea să-ți spun. Îți aduci aminte?"
"Îți aduci aminte, nu?"
"Vino acasă. Vreau să te ating."
"Acolo unde ploaia curge pe pielea ta."
"Te urăsc pentru că faci să mă simt așa."
"Te urăsc până la cer și înapoi."
" Și înapoi, William."
"Și înapoi."
Jos, jos!
Om rănit!
Nu, domnule.
Iartă-ne
Iartă-ne moartea pe care noi, cei care credem
O ținem într-un mare potop
Până când sângele va izbucni
Și praful va cânta precum păsările
Așa cum boabele plesnesc, așa cum moartea crește, în inimile noastre
Plângând
Tu mori
Plângi
Copil din spatele zorilor, lângă focul pitic
Pe străzi noi lăudam zburătorii de pe mare
În veșminte de doliu.
Haide. Somn ușor.
Mi-e foame.
Copilul doarme.
E ger! La naiba cu țara Galilor!
Când eram mică, tatăl meu obișnuia să mă încălzească așa.
- L-ai iubit? - L-am adorat.
- Eu l-am urât pe al meu. - Nu l-ai urât. Nu ură.
Era scârbos.
Păcat că nu ești bărbat. Dacă erai bărbat, te curtam.
Să nu crezi că nu știam că ești acolo.
- Eu nu știam. - L-aș putea mirosi.
Vino aici, Dylan. Las-o pe Vera să te miroasă, să miroasă femeia din tine.
- Oprește-te. - Ea vrea să-mi rod unghiile când...
- Ce? Ce? - Să nu trezești copiii, Dylan.
Deci, unde sunt, Caitlin? Unde sunt micii tăi prieteni?
Haideți, băieți. Veniți aici. E timpul mesei.
Mă omoară! Vera!
O să te omor!
Dacă te mai prind acolo din nou!
De ce nu te duci la copii, Caitlin? Du-te.
- De ce ai făcut-o? - Eu nu fac nimic.
O fac, mă culc cu alte femei...
- Bună. - Bună dimineața.
Pentru că sunt poet, iar poeții se hrănesc cu viață.
Ce?
Te crezi important, nu?
O fac pentru că și ea o face.
Întotdeauna a făcut-o. Nu se poate abține.
Nu înseamnă nimic pentru ea.
Nu ai nevoie de William. Mă ai pe mine.
Nimic, în afară de noi doi, și mult timp
pe care să-l petrecem unul cu celălalt.
Bună, Daisy.
Întoarce-te cu mine. Haide.
O să te duc înapoi în timp, pe vremea când eram în siguranță.
Unde nu cădeau bombe din cer, și nimeni nu murea, niciodată.
Nu te poți întoarce.
Noi putem.
Tu și cu mine.
Nu e real.
Este, dacă noi vrem să fie.
Mi-e milă de săracul soț.
Plecat să sângereze pentru țară și să plătească distracția de acasă.
Nu vă supărați dacă stau cu voi, nu?
O cameră pentru una mică?
Lux în timpul războiului.
Mă poți lăsa aici.
Cat? Arată urât.
Catty, Catty. Cat, Cat, Cat.
Cat, Catty.
Dumnezeule, ești beată și conduci bicicleta.
Iar tu ce conduci când ești beat?
- Te rănesc? - Nu o poți răni.
Are pielea ca cea a unui rinocer.
Suntem doar prieteni, Dylan și cu mine, știi asta, nu-i așa?
- Să nu mai minți niciodată. - Nu am să te mint. Niciodată.
Prietenii nu se mint unul pe celălalt.
Stai cât poți de nemișcată.
Spune-i să se întoarcă, Rowatt.
Spune-i tatălui tău să se întoarcă la mine.
Crezi că vede, iubitule?
Tatăl tău?
Crezi că vede ploaia?
- Mamă, tată. - Caitlin, fă-l să tacă!
Tu ești tatăl lui! Joacă-te cu el! Asta vrea.
- Scriu! - La naiba!
Tati! Mami!
Este singurul...
- Tată. - Este singurul meu manuscris!
O să îl găsești în hazna, unde este și viața mea!
Cat! Cat!
Când eram un băiat neserios
Și s-a închis ușa neagră a capelei
Ascunzând vederii moartea unei femei
M-am, strecurat timid în pădurea de agriș
Bufnița necioplită a țipat ca o nemernică limbută
M-am înroșit așa cum fac fetele mari
Și m-am lăsat în jos precum spinarea unui măgar
Și în legănatul nopților de duminică curtam
Pe oricine îmi cădeau ochii mei vicleni
Întreaga luna aș fi putut să o iubesc și să o părăsesc
Pentru Dumnezeu, nu îl trezi pe Rowatt.
Toate plantele au părăsit pe soții
În negrul cărbune și le-au lăsat să jelească
Mă speli și pe mine pe spate?
Nu se compară nimic cu o bună curățare cu buretele.
Dă-ne un sărut, Vera Phillips.
- Dă-ne un bănuț, atunci. - Nu am niciun bănuț.
Așa cum eram.
Micuțul cățel a spus: "Joacă-te cu mine".
Atât o să primești.
Și nu îmi uda pulovărul.
- Am mai făcut baie împreună. - Eram copii atunci.
- Am făcut dragoste cu tine pe plajă. - O singură dată. Și a fost frig.
- Mă simt atât de singur... - Nu tu.
- Mă doare asta. - Nu, Dylan.
- Nu ce? - Nu face o greșeală.
Nu este nimic rău în asta.
Mă uzi.
Pleacă, atunci.
Pleacă, Vera Phillips.
Pleacă.
- Vrei să te iubim toate. - Ca să vă pot iubi înapoi.
Bine, atunci.
Iubește-mă.
Uită-te la mine. Sunt udă!
Vera!
Bună.
- Unde ai fost? - Nicăieri.
O să gătesc alge. Uite.
Nu, nu face asta.
Ai plâns?
Îl trimit pe William acasă.
Nu am văzut niciun bărbat să iubească așa cum te iubește bărbatul ăla.
Nu mai sunt aceeași.
Îl am pe Rowatt.
Spune-i că îl iubești, Vera.
Dar dacă este prea târziu?
Nu este niciodată prea târziu.
- Este rece! Este rece! - Desigur că este rece ca naiba!
Catty!
Sunt însărcinată, știi.
Dumnezeule, Cat.
Al cui este?
Nu știu.
Nu îl pot avea. Nu o să îl am.
- Am nevoie de bani, Vera. - Știi pe cineva?
- Costă. - Este totul în siguranță?
Spune-mi doar dacă nu mă poți ajuta. O să mă descurc singură.
Poate știe Wilfred cum, este veterinar.
- De ce te-ai deranja pentru el? - Nu este niciun deranj.
Haide, o să mergem la bancă.
Ți-aș spune că ți-i dau înapoi, dar nu m-ai crede.
Tratație. Haide.
Abia mi-l amintesc.
Brunet.
Arătos. Periculos.
Nu poți să trăiești din amintiri, nu-i așa? Sunt foarte mulți.
Tu ai trăit din amintiri.
Ar fi o lume mai bună fără bărbați.
- Posibil. - Pentru Dylan, vezi tu, sexul este o joacă.
Îl consideră o glumă, indiferent cu cine este.
Pun pariu că William este romantic.
Nu îmi amintesc.
O să îți spun ce cred. Cred că tatăl tău este foarte norocos.
Dumnezeule, uite, Rowatt.
Cine este femeia aia ciudată? Cine este?
William.
Eu sunt.
Știu.
Bine, atunci.
Nu îl poți pune jos?
Ar plânge doar.
Ce este asta?
Este un colaj. Pentru tine.
Strânge-mă în brațe, William.
- Ar trebui să termin corespondența. - Poate aștepta.
În priceperea artei mele
Exersată în noapte
Când numai luna este
- Iar iubiții stau întinși sub ea - William?
Cu toată durerea lor în brațe
Muncesc cântând lumina
Nu pentru ambiție și nici pentru pâine
Sau pentru a merge țanțoș pe scene de fildeș
Ci pentru câștigul inimilor lor ascunse
Ești în regulă?
- Ești? - Voi fi.
Vei fi?
- Nu știu unde este. - Lasă-i timp.
- S-a schimbat. - Și tu.
Nu mă mai iubește.
Toată lumea te iubește. Și pe Dylan. Toată lumea îl iubește pe el.
Dumnezeule!
Catty...
Doare?
Nu credeam că va însemna ceva.
Desigur, este o ușurare.
O să mă opresc.
Într-un minut.
Așa, vezi? Caitlin cea fericită.
Fluier o melodie întreaga zi
Dacă vrei să știi de ce
Pot spune sincer
Că am un sentiment bun în privința ei
A fost ceva ce a spus
M-a făcut să merg pe vârful picioarelor
- Pălăria mea este pe capul meu într-o parte - Să aruncăm asta.
Toate necazurile mele s-au îndreptat
Ea este acul și ața mea
Pentru că m-a făcut să merg pe vârful picioarelor și...
Îmi pare rău, eu...
Îmi pare rău. Nu îmi amintesc ultima dată când am...
Cred că o îndrăgesc
A fost ceva ce a spus
Vrei puțin ceai?
Pălăria mea este pe capul meu într-o parte
Toate necazurile mele s-au îndreptat
Ea este acul și ața mea
Pentru că m-a făcut să merg pe vârful picioarelor
Și pălăria mea este pe capul meu într-o parte
Dragostea poate face lucruri ciudate
Uitați-vă puțin la mine
Toți eroii tăi, crezi că femeile îți cad la picioare.
Întotdeauna va fi prietenul meu, Dylan.
Este un coșmar. Este un coșmar, atâta tot.
Ce s-a întâmplat, William?
Vorbește cu mine.
Te rog.
Pa, pa, dragule
Tata este plecat la vânătoare
A plecat să aducă o piele de iepure
Ca să își învelească puișorul
De ce m-ai vrut?
Din cauza banilor? Au fost banii? Asta a fost tot?
Nu... nu îl trezi pe Rowatt.
Banii mei ca să îl întreții pe blândul tău poet.
- Am avut oferte mai bune. Mai mari. - Tu? Te-ai uitat la tine?
Sunt prietenii mei. Le-am cumpărat mâncare.
- Trebuie să hrănești oamenii. - Nu mai am nimic.
Îl ai pe Rowatt!
Cel puțin privește-l, William! De ce nu îl poți ține în brațe?
Este al lui Dylan?
Așa se spune, Vera. "Este copilul lui Dylan".
Te iubesc.
Când s-a întâmplat asta?
Am spus să te întorci. Am spus-o!
Ai fost cu el.
Nu este așa?
Hei!
Hei.
- Ce vor ei, sânge? - Un manuscris terminat.
- Ai fost plătit pentru el! - Da, dar nu îndeajuns.
- Fii cât poți... - Parcă mi-aș face temele.
Nici măcar nu este împărțit pe scene.
- Nu sunt o secretară, Anita! - Eu nu sunt un afurisit de scriitor!
- Îl caut pe Dylan Thomas. - Din partea casei, căpitane Killick.
- Da... eroul revenit. - O să mai primești unul când îl termini.
Măcar atât putem să facem.
Unde este?
Aici este. Te așteaptă, vezi?
Este spectrul comunismului.
Asta îi sperie pe Aliați.
- Două pahare de biter și gin tonic. - Mi-ai citit gândurile.
Grecia, acum Grecia.
Partizanii comuniști și-au riscat viețile
în lupta cu nemții, nu britanicii.
Ceea ce doresc în secret, Aliații,
este ca germanii să îi termine pe partizani,
să îi termine pe comuniști,
ca să nu trebuiască să aibă ei de a face cu ei după război.
Ascultă-mă.
Am ținut un băiat când sergentul meu i-a tăiat brațul.
Mai târziu, l-am ținut când a murit. Era englez.
Asta a fost în Grecia.
- Scuză-mă? - Noi am luptat! Acolo.
Ca tu și prietenii tăi să puteți sta în Hampstead și să teoretizați.
Ați făcut asta când noi ne dădeam sângele.
Ce știi tu despre război?
Ce știți voi despre război?
Beți, băieți și fete, beți.
Prezintă-mă educaților tăi prieteni, Dylan.
- Te rog, prezintă-mă. Aș fi onorat. - O să fac asta imediat cum te calmezi.
Îmi poți lua banii.
Îmi poți lua afurisiții de bani, dar nu mă poți prezenta prietenilor tăi?
Sunt doar un afurisit de soldat.
Este timpul, domnilor!
Domnilor, vă rog, este timpul.
- Un whisky, mare. - Am închis.
Refuzi să mă servești?
- Am spus că am închis. - Cum adică ai închis?
Du-te acasă, căpitane Killick.
Nu, nu râdeți de mine.
Joacă rolul unui bărbat dur.
Haide. Este ușor în fața unei femei, nu-i așa?
Avem doar cuvântul tău că nu stăteai ascuns...
în timp ce îți curgea urina pe picior.
William, haide.
Nu te preocupa de ei, căpitane Killick.
Mi bine du-te acasă.
- William? Ce Dumnezeu... - Ia-ți mâinile de pe mine.
- Pune-o jos! - Te rog! Ia-ți mâinile de pe mine.
- Pune chestia aia jos! - Vera!
Vera? Vera?
Dă-mi cuvinte... și sunt un gigant.
Deasupra tuturor femeilor. Cuvinte.
Sub sticlă.
Mai mult decât iubire. Mai bine decât sex.
Cuvinte... pentru mine.
Strigă, strigă, strigă după fericire!
V-am povestit despre prima noapte împreună la Wheatsheaf?
Și-a oferit onorurile, iar eu am onorat oferta ei!
Încă am oferta ei.
Este foarte ușor de distrat.
Crede că un pahar de Guinness cu un cartof înăuntru este un cocktail.
Nu-i așa, draga mea?
William, nu!
Nu! Nu!
Nu.
Nu! Nu! Nu!
- Nu! Nu! - William!
William, oprește-te, te rog!
Te rog, oprește-te!
Nimeni nu vrea să-ți facă niciun rău. Te rog.
Nu îți pasă?
Soțul tău și soția mea.
Fiul meu.
Ai o vânătaie.
Du-mă acasă.
Eu am făcut asta?
Du-o acasă, William.
Nu fără arma mea.
Dă-mi arma. Sau o să trag cuiul și o să moară mulți dintre noi.
Fiul meu.
De ce i-ai dat-o, neghiobule?
Nu este cuiul, William.
Fie este defectă, fie...
a explodat, iar noi stăm aici morți, uitându-ne la ea.
Uite, copilul plânge.
Vino acasă, William.
William.
Le pasă doar să privească, dar...
asta înseamnă Țara Galilor.
Nu vor ca lumea să se bage în afacerile lor.
Puteam să fim uciși!
Cat.
Nu mai am niciun ban.
Nu mai am nimic, Dylan.
Stai în picioare. Stai în picioare!
- Pot să... - Ține-l, atunci.
Vezi?
Nu ai să-l rănești.
Mulțumesc.
Să îl scoatem?
Acum.
Ești expert.
Are genele precum penele. Ca ale tale.
Căpitane Killick, poliția. Deschide.
Dumnezeule.
- Un mod de a scăpa de mine, nu? - William.
Te iubesc.
Vino aici.
Să nu crezi că nu înțeleg. Genul lui de violență, vreau să spun.
Înțeleg.
Doar că nu am mai văzut pe cineva priceput cu o armă.
Ceaiul are spumă.
Este frumos.
William crede că este al lui Dylan?
- Este al lui Dylan? - Nu.
Te-ai culcat cu el?
Îmi iubesc soțul.
Ar trebui să te ucid.
Ești prietena mea.
Pentru minciună, vreau să spun.
Pentru că m-ai mințit... Vera.
Arăți inteligent. Vechea tu.
S-au recuperat cinci cartușe.
Gloanțele fiind făcute din lemn și din azbest,
gloanțele au penetrat în sufragerie,
unde am găsit de asemenea încă cinci cartușe.
- La casa căpitanului Killick... - Eu sunt poetul. Trebuiau să-l cunoască...
Un revolver, o grenadă și 100 de gloanțe de nouă milimetri.
Căpitanul Killick obișnuia să amorseze minele de teren.
Când părăsea zona, le dezamorsa.
De ce nu te duci în boxa martorilor
că să cânți frazele lui Killick către judecătorii săi?
- De ce nu faci asta? - Toată lumea îndrăgește un erou.
Îmi spui că nu știa căpitanul Killick că trebuia să-și predea armele?
Căpitanul William Killick este un lunetist expert.
Dacă ar fi avut intenția să ucidă, nu ar fi eșuat.
V-aș fi recunoscător dacă ați răspunde
la întrebările pe care vi le pun, domnule locotenent-colonel.
Scarpină-mă în cap, Cât.
Nu pot.
Există vreun motiv
pentru care un om în poziția dumneavoastră ar lovi o femeie în față?
Nu, domnule.
De ce te-ai dus la casa lui Thomas așa de târziu în noapte?
Nu știu de ce. Mă enervaseră.
Bănuiesc că nu vroiau să văd gâsca care face ouă de aur.
M-am gândit să le arăt că războiul este real.
Am putut să văd că nu este nimeni în linia focului, așa că am tras o rafală.
Nu mi-am închipuit că gloanțele vor penetra peretele.
- Pereții erau din azbest, căpitane Killick. - Nu am știut asta.
Am vrut să îi înspăimânt, atât.
Era prezent un copil.
Este... este o întrebare, domnule?
Nu pot să trăiesc fără el.
Știai că o întreagă unitate a fost ucisă când s-a întors acolo?
Decimată. Ar fi putut fi el.
Te implor să îl salvezi.
Îi salvează viața, acest proces.
Fă-i un serviciu.
Dylan... te rog.
Ai fost steaua de pe cerul meu.
- Nu poți rămâne la fel toată viața. - Eu pot.
O să îl ajuți, nu-i așa?
Înseamnă atât de mult pentru tine?
William este lumea mea.
El și cu Rowatt.
Nu mai am loc pentru altcineva.
Nu vreau... pe altcineva.
Înțeleg.
Da, înțeleg.
Domnule Thomas?
Căpitanul Killick și cu mine eram... nu mai mult decât cunoștințe.
Ocazional, stăteam unul lângă celălalt la bar.
Căpitanul Killick nu era beat în noaptea împușcăturilor
și este credința mea fermă că a încercat să mă ucidă pe mine,
pe soția și pe fiul meu.
De ce?
Din cauza ta.
Părăsește-o pe Caitlin.
Haide. Părăsește-o pe Caitlin.
Ai scăpat de concurență, poți veni.
Părăsește-ți soția și trăiește cu mine.
Înțelegi?
Vrei fata de 15 ani de pe plajă.
Nu pe mine.
Nici măcar nu mă vezi, nu-i așa?
Dylan!
Tot ceea ce ai sunt poveștile din capul tău. Cuvintele.
Iar eu trebuie să fiu cu picioarele pe pământ.
William... mă face să fiu așa.
Dacă mi-ai trimis iubitul soț în închisoare...
nu te voi ierta niciodată.
Părerea mea este ca o mână inocentă nu mânuiește o armă
împotriva civililor.
Oricum, jurații v-au judecat, căpitane Killick, nu eu.
Ei au găsit că nu există nicio probă în sprijinul acuzației de tentativă de crimă.
Ca urmare, nu am ce face decât să vă eliberez.
Uite zâmbetul ăla.
Nu am intenționat să te rănesc.
Nu ar fi contat, cred.
Zâmbetul, mă refer...
Scrie, Catty.
- Îl las pe Dylan să facă asta. - Scrie-mi mie.
Nu fi singură.
Nici tu, Catty.
Să nu fi.
Nu pentru un om mândru
Scriu pentru luna mânioasă
Pe aceste pagini
Nici pentru morții semeți
Cu privighetoarele și psalmii lor
Ci pentru iubiți, cu brațele
Încolăcite în jurul durerii vârstei
Subtitrarea: Krystyna21, Avocatul31 (Subtitrări-Noi Team)
Revizuire: muLineZu