Između godina kada okeani progutaše Atlantidu
i prije uspona sinova Aryasa,
postojaše nezamislivo doba,
kada su se sjajna kraljevstva prostirala svijetom.
Tada dođe mračno carstvo Acheron,
gdje su okrutni nekromanti tražili tajne uskrsnuća.
Oni skovaše masku od kostiju kraljeva
i probudiše njen bijes čistom krvlju svojih kćeri.
Maska dozva duhove neizreciva zla, dajući im moć
koju nijedan smrtnik ne bi smio posjedovati.
Acheron pokori civilizovani svijet.
Samo barbarska plemena ostadoše da im se odupru.
Maska bijaše uništena, a Acheron pade.
Svako pleme zadrža po krhotinu, kako nijedan čovjek ne bi došao u iskušenje
sklopiti ih i odvesti svijet, još jednom, u haos i uništenje.
Komadi su raštrkani širom zemlje i ostadoše skriveni vijekovima.
Proročanstva govoriše o čovjeku, koji će jednog dana pokušati sklopiti masku
i vladati svijetom.
Tako poče Hiborijansko doba,
smrtonosno i okrutno doba.
I tako dođe dijete...
Rođeno u borbi.
Fialla!
Fialla. Ne pričaj, ljubavi moja. Ne pričaj.
Vidjet ću svoje dijete prije nego umrem.
Daj ime svom sinu. - Njegovo ime je...
Conan.
CONAN BARBARIN
SIMMERIJA
Kada Simerijanac osjeća žeđ, to je žeđ za krvlju.
Kada osjeća hladnoću, to je hladna čelična oštrica.
Iako je hrabrost Simerijanca prolazna, on se nikada ne boji smrti.
Niti joj bezglavo ide u susret.
Da bi bili simerijanski ratnik, morate posjedovati lukavstvo i ravnotežu.
Kao i brzinu i snagu.
Conane.
Dao sam ti zadatke, dječače. - Obavio sam ih, oče.
Prvi koji obiđe brda i vrati čitavo jaje
će dobiti pravo da se bori sa ratnicima.
Croma mi, dječače, šta čekaš?
Vraćamo se!
Conane!
Razmaknite se. Razmaknite se!
Dođi. Vrijeme je da iskuješ mač.
Mač koji kujemo će biti tvoj jednog dana.
Ali prije nego ga poneseš, moraš ga razumjeti.
Mač se mora savijati ili će se slomiti.
Mora biti kaljen.
Šta je važnije kod kovanja mača?
Vatra ili led? - Vatra.
Led? - Jesi li siguran?
Vatra i led.
Zajedno. To je misterija čelika.
Prebrzo se krećeš, dječače.
Ne! Uspori.
Pronađi svoje uporište.
Dosta!
Nisi spreman za ovaj mač.
Puštaj!
Oče! - Conane!
Umri!
Oče!
Barbarine...
Nije sramotno klečati preda mnom.
Svaki od ovih velikih ratnika se odrekao svoje zemlje
i zakleo na vjernost meni.
Uradili su to jer znaju da ću ja jednog dana postati bog.
Jednog dana...
Drugi klanovi Cimmerije će se okupiti zbog osvete, a onda, bio ti bog ili ne...
Past ćeš.
Znaš zašto sam ovdje.
Jedan komad maske nedostaje.
Ti poznaješ njenu moć. Daj mi ga sada.
Ili umri i ja ću ga sam pronaći.
Draža mi je smrt.
Moj nos!
Umri!
Ovo je tvoj sin?
Sviđa mi se.
Dođi ovamo, kćeri moja.
Oče, osjećam da je krhotina blizu.
Hoćeš li je pronaći za mene, Marique?
Barbarine, sin ti je prilično vješt.
Ali i moja kćerka ima talente.
Nađi je, Marique. Simerijanci se ne mole. Ovo je njihova crkva.
Ovo obožavaju. Bit će ovdje!
Krhotina! Pronašla je koštanu krhotinu.
Majka bi ti se ponosila.
Remo, okupi ljude.
Spali sve. - Ubit ću ga! - Ne dječaka, ne još.
Ne još? Vidi šta mi je uradio od lica.
Kako da te kaznim, je li?
Ne bojiš se bola niti smrti.
Oče! Ne, ne!
Oče!
Gore od smrti, Simerijanče, zar ne? Gledati sina kako umire...
Jer te je volio.
Sastavljena je. Marique, na pola smo puta.
Kada pronađemo čistokrvnu...
Tvoja majka, moja voljena, će se vratiti.
Maska je sastavljena!
Conane, ne možeš me spasiti.
Pusti lanac, dječače. - Ne bojim se umrijeti! - Ni ja.
Volim te, sine.
Ne! Ne!
Conan napusti Cymmeriju.
I lutaše krajevima svijeta, ubijajući, jedući, preživljavajući.
Jurišajući na visoke zidove Venariuma i tumarajući mračnim morima među gusarima.
Ali bezimeni čovjek koji je poklao njegovo selo i ubio oca...
ostade skriven u sjeni.
Ovo su obični trgovci robovima, Conane. Nisu čovjek kojeg tražiš.
Zašto ih napadati? - Nijedan čovjek ne bi trebao živjeti u lancima.
ZINGARSKA ROBOVSKA KOLONIJA
Mičite se!
U borbu!
Ostanite i borite se, kukavički jebači koza!
Idite. Slobodne ste.
Idite. Vaši gospodari su mrtvi.
Više niste robovi. - Ali uzeli ste nam svu hranu.
Sve naše oružje. - Kuda da idemo?
Jedrimo za Messantiju!
MESSANTIJA
Hajde!
Hajde, starče.
Pobijedio sam.
Svejedno sam pobijedio.
Kada sam ga prvi put sreo,
nije bio veći od tebe. Samo žgoljavi pacovčić, koji je džepario po Zamori.
Pa čak i tako, on je bio taj koji je ukrao dragulj Slonovo srce
i ubio čarobnjaka Yaru.
Ženo! Donesi još medovine!
Stražo! Tamo i pogledajte tamo.
Zašto te traže?
Ne, stani. Ne razumiješ.
Odvest će nas obojicu u zatvor ako me ne pustiš.
Možda ja želim otići u zatvor. Ti uzmi onog u sredini.
Ja? - Ti! - Ja ću njega.
Tvoj sam zarobljenik.
Smiren si za nekoga ko će uskoro umrijeti.
Miči se!
Gdje je kapetan? - Brdski majmun zna pričati.
Kapetan je trenutno zauzet.
Ne brini, svi će dobiti svoju priliku.
Gdje je kapetan straže? - Vrata su zatvorena iznutra. Otvorit će ih samo meni.
Straža! Vrata!
Sjećaš li me se? - Ko si ti? - Ja sam onaj koji te je uljepšao.
Gdje je čovjek koji mi je ubio oca? - Misliš na Khalara Zyma?
Kralj? Ne.
Moj narod je pobio obični razbojnik, a ne kralj. - Tada je bio razbojnik.
Sada je legenda, sjenolord.
Sjenolord?
Pričaj...
I neću te ubiti.
Znaš li za Zabranjenu šumu? - Tamo nema ništa osim leševa i životinja koje se hrane njima.
Čak i u ovom trenutku, Khalar vodi svoje legije kroz maglu.
Još. - Nije dovoljno.
Stani! Znam da je šuma velika, ali se on mora vratiti u svoju tvrđavu u Khor Kalbi.
Vratit će se kroz šaipurski klanac.
To je savršeno mjesto za zasjedu. - Šta Khalar traži tamo?
Sa svojom je kćerkom vješticom. Traže mladu djevojku.
Čistokrvnu. - Navodiš li me u zamku? - Ne.
Ne bih ti lagao. On je lud.
Opsjednut je aheronskom magijom. Više mu nisam odan.
Onda, sjevernjače, ja sam obavio svoj dio pogodbe.
Da.
Mitre mi. Šta to radiš?
Nazdravljam našoj pogodbi!
Sjevernjače, čekaj me.
Zatvorenici Messantije! Ključ vaše slobode
leži u stomaku vašeg kapetana.
Dao si mi riječ. Zakleo si se da ćeš me poštediti.
Rekao sam da te neću ja ubiti.
Oslobodite se.
Sjevernjače, ja sam Ela-Shan.
Možda si čuo za mene? Nema brave koju ne mogu otključati niti sefa koji ne mogu obiti.
Ako ikada budeš dovoljno lud da goniš ovog čovjeka u Khor Kalbu,
dođi me posjetiti u Argalonu da te mogu odvratiti od toga.
Tamo pitaj bilo koga za Ela-Shana.
ŠAIPURSKI SAMOSTAN
Šta vidite u mojoj budućnosti, poglavaru Fassir? - Nejasno je.
Vidim putovanje.
Muškarca... koji prelazi pijesak...
Viteza?
Ratnika.
Vaši putevi će se ukrstiti.
On će te odvesti kući, u tvoje rodno mjesto.
Je li to sve što vidite, poglavaru?
Čistokrvna je blizu. Osjećam je u zraku.
U Messantiji će biti neredi danima zahvaljujući tebi.
Khalar Zym.
Molim? - To je ime čovjeka koji mi je ubio oca.
Zym? Znaš li ko je on?
Rečeno mi je da je on anđeo smrti.
Večeras krećem u Shaipur za njim.
Možemo ići samo do zaliva, blizu šaipurske predstraže.
Možete li me sačekati tamo? - Čekati?
Nisam ti ja sluškinja. Ići ću sa tobom.
Ne ovaj put, Artuse. Ovo je nešto što moram sam uraditi.
Idite na Sjevernu kapiju! Idite, idite!
Čule ste poglavara. Idite! Idite!
Dođi. Pođi sa mnom.
Ulazi u kočiju! - Ne! Želim ostati i braniti naš dom.
Za dobrobit svog naroda moraš napustiti ovo mjesto i otići sveštenicima Hyrkanije.
To je tvoja dužnost. Ne oklijevaj i ne čekaj.
Ne želim vas napustiti. - Vjeruješ li mi, Tamara?
Svojim životom. Svime što imam. - Onda ništa više ne pitaj i uradi kako kažem.
Ne dopustite da iko pobjegne!
Zym.
Ko si ti?
Gdje je Khalar? - Ko je Khalar?
Odmakni se, sjevernjače. Ta žena je vlasništvo Khalara Zyma.
Sada je moje vlasništvo.
Nemaš prava na nju.
Nemam, ali imam pravo na tebe. - A koje je to pravo?
Smrt.
Ko si ti?
Kada se boriš protiv Simerijanca, čak i dječaka,
bolje ti je da ga ubiješ. - Pobio sam stotine Simerijanaca.
Da, cijelo selo.
Ali ja nisam izgorio u kovačnici mog oca.
Bježi od mene i srušit ću planine da te nađem.
Pratit ću te do Pakla.
Ženo! Dolazi ovamo.
Rekoh, dolazi ovamo!
Koja od vas je čistokrvna?
Ona koja je otkrije... će živjeti.
A ti mirišeš...
Jesi li ti... ona koju tražim?
Da li bi mogla biti ti?
Nijedna od njih nije čista.
Znaš po koga sam došao.
Zašto patiti zbog nje?
Niko od drevne krvne loze nije preostao.
Ako je to tačno, reci mi onda zašto ste ti i ovi sveštenici
izabrali da se krijete ovdje poput štetočina hiljadama godina?
Mi ovdje živimo u miru.
Nemamo bogatstva i ne vodimo rat. Cijenimo život.
Cijenite život?
Zaboravio si šta se desilo u šumama Ophira?
Kada su svi narodi Hyborije lovili ženu kao da je životinja?
Kada smo ja i moja kćerka bili prisiljeni gledati Malivu, moju nevinu ženu,
razapetu na točak i zapaljenu?
Ne. Ono što vi cijenite je smrt.
Ovdašnji sveštenici nemaju nikakve veze sa njenom smrću.
Gdje je čistokrvna?
Ne boj se, oče.
On će mi reći svoje tajne.
Svi mi oni kažu svoje tajne.
Tvoja uzaludna potraga za tajnama Acherona
je žudnja za moći, a ne za ljubavi tvog života.
Tvoja nevina žena je htjela porobiti cijelu Hyboriju svojom magijom.
Zaslužila je da gori.
Ti nikada nećeš vladati, a Maliva...
Nikada više neće ustati.
Umri! Umri!
Umri!
Gospodaru moj, Remo traži onu koja je pobjegla.
Ona je čistokrvna.
Remo će je uhvatiti za mene.
Silazi.
Moj poglavar je rekao da ću te sresti.
Rekao je da će nam se putevi ukrstiti.
Ti si ona koju Khalar Zym traži? - Ne znam ništa o tome.
Njegovi ljudi su te proganjali. - Napali su naš samostan.
Hoćeš li me otpratiti do Hyrkanije?
Sačekat ćemo Khalara. - Mi?
Ne postojimo mi. Ja ću otići u Hyrkaniju kako mi je naložio poglavar.
Rekao sam da ćemo sačekati.
Ja sam rekla da idem u Hyrkaniju.
Zašto moram biti zavezana? - Šuti i radi šta ti se kaže.
Šta ćeš mu uraditi?
Sačekat ću da se probudi.
Hoću da ga gledam u oči dok ga budem ubijao.
Imaš li ime? - Zovem se Tamara Amalia Jorvi-Karashan.
A tvoje je? - Conan.
Conan?
To je sve? - Koliko mi imena treba?
Zašto bi me spasio, a onda zavezao?
Khalara je teško pronaći.
Ako te posjedujem, on mora doći meni.
Posjeduješ? Ja nisam tvoje vlasništvo. - Idi na spavanje.
Ja ne primam naređenja nijednog čovjeka. Ja sam sveštenica...
iz šaipurskog reda.
Moj narod nikada ne bi uhvatio neko poput tebe kada...
Šta je? - Mirna budi.
Još nema vijesti od Rema i njegovih izviđača?
U zoru, Remo će je dovesti ovamo.
Nikada me nije razočarao.
Nagrada je blizu, oče.
Uskoro ne samo da ćeš imati masku, već i krv da je napuniš.
Marique, tvoja majka je žudila za magijom Acherona.
Zamisli kakve će tajne donijeti iz kraljevstva mrtvih.
Zamisli kako ću nesavladiv postati kada ponovo bude uz mene?
Oče...
Ako je djevojka izgubljena, ritual će propasti.
Neće propasti.
Ako se to desi... - Neće!
Tvoja majka će mi se vratiti.
Moje moći jačaju u meni.
Krv moje majke teče u meni.
Mogu ti pomoći da otkriješ tajne Acherona,
baš kao što je ona. Mogu ih sve natjerati da kleče za tebe,
baš kao što ja sada klečim pred tobom.
Marique, nalik si svojoj majci...
na toliko načina...
Ali ti nisi ona.
Pij.
Reci mi istinu ovaj put. Zašto te Khalar želi?
Ja sam obična sveštenica. Ne vrijedim ratnom vođi.
Laže!
Zbog njene krvi. Njena krv je posebna. Ona je posljednja iz krvne loze Acherona.
Čekaj! Nemoj ga još ubiti.
Griješiš. Ta krvna loza se okončala prije hiljadu godina. - Lažeš, droljo!
Sada ga možeš ubiti. - Nemoj, molim te.
Za nju ti mogu nabaviti kraljevu otkupninu. Istina je.
Već dvadeset godina Khalar traga za čistokrvnim potomkom.
Onda ćemo sačekati Khalara.
On neće doći ovim putem. Bit će u šaipurskom klancu, gdje će čekati mene.
Mogu ti pokazati.
Hajde!
Vidiš? Govorim istinu.
Ako želiš, on će ti dati tvoju težinu u zlatu za ovu ženu.
Ja ću sve srediti. Prenijet ću poruku.
Prenijet ćeš.
Remo se vratio.
Šta piše?
Šaipurska predstraža. Podne. Dođi sam.
Njeno je.
PREDSTRAŽA U ŠAIPURSKOM ZALIVU
Odvažan si, sjevernjače.
Divim se hrabrosti, čak i blesavoj.
Tvoja nagrada. - Ne želim tvoje zlato.
Ne? Šta onda?
Želim tvoju glavu. - Naravno da želiš.
Ubijte ga i dovedite mi čistokrvnu.
Conane!
Hajde.
Ko si ti? - Ostavio si me da gledam oca kako umire.
Simerijanac?
To ti je bila prilika, dječače. Nećeš dobiti drugu.
Ne bi li te se otac stidio?
Hajde!
Dječače!
Trči!
Ne!
Mitre mi, skačite!
Imao sam ga.
Artuse, imao sam ga.
Bogovi su okrutni. - Dođavola sa bogovima!
Ovo nije njihovo djelo.
Ja sam taj koji je podbacio. - Jesu li priče koje pričaju istinite?
Je li imao oči crvene kao vatra? I kožu od zlatnih krljušti?
On je samo čovjek. - Onda je on taj koji je podbacio.
Zapravo, ti si možda jedini čovjek u Hyboriji
koji se borio protiv Khalar Zyma i preživio. - Moram na obalu da ga nađem.
Nakon što odem, moraš je odvesti negdje na sigurno.
Spasila mi je život.
I zbog toga ima moju odanost. - Onda ima i moju.
Tvoj prijatelj je šarmantan čovjek. - Većina ljudi prvo okusi majčino mlijeko.
On je prvo okusio majčino krv.
Rođen je u borbi. - Znači, zna samo ubijati?
Ne, on ima srce kralja.
Odanost psa goniča.
Barbari su možda ratnici, ali oni ne žrtvuju svoju djecu niti porobljavaju svoje saveznike
kao što to čine sveštenici i prinčevi civilizovanog svijeta.
Što se tiče njegovih manira... - Izgledaš kao kurva.
Da, i izgleda da sam ja jedina žena koju su upoznao da to nije.
Simerijanske žene se oblače kao ratnici.
Daj joj oružje i oklop.
Mislim da mu se sviđaš.
Budite se! Budite se!
Svi ljudi na palubu!
Koliko je Simerijanaca poginulo od oštrice tog mača?
Nije loše.
Zbogom, dobri prijatelju. - Bogovi dali da nađeš ono što tražiš, Conane.
Izgleda da je naš prijatelj zaboravio mapu obale.
Trebala bi mu je odnijeti i pozdraviti se.
Krećemo u zoru. Nemoj kasniti.
Trebala bi se vratiti na brod.
Jesi li se ikada pitao služe li naša djela nekom planu?
Nekoj svrsi određenoj od bogova?
Ili smo svi osuđeni samo na haos i uništenje?
Ne znam i ne interesuje me.
Živim, volim, ubijam.
I zadovoljan sam.
Zbogom.
Conane!
KHOR KALBA
Neuhvatljiva... Dobrodošla. - Pogriješio si.
Ja nisam ta koju tražiš.
Ona je.
Čistokrvni potomak nekromanta Acherona.
ARGALON, GRAD LOPOVA
Tražim lopova. - Argalon je grad lopova.
Tražim lopova po imenu Ela-Shan.
Ko si ti da pitaš, barbarine?
Odstupite, budale!
Kažu da će te rasporiti kao ribu.
Dugujem svoj život ovom čovjeku.
E pa, Ela-Shane, imaš priliku da se iskupiš.
Dođi.
Ovo je ludo. Upasti u Khalarovu tvrđavu je poput krađe jaja ispod uspavanog zmaja.
Zašto želiš ući?
Unutra je jedna žena.
Mora da je prava ljepotica.
Moja majka je nosila tu halju na dan svog vjenčanja.
To ti laska.
Ja nisam tvoja majka. - Nisi.
Ali ćeš biti.
Zamisli da je tvoje tijelo posuda, a tvoja duša je voda koja je puni.
Kada tvoja krv nahrani masku, moj otac će te isprazniti.
Onda se radujem smrti.
Tvoja smrt će najaviti novo doba Acherona.
Duhovi koje pozovem će otopiti meso sa kostiju kraljeva,
a moja žena će me učiniti bogom i bacit ćemo sve rivale u okeane krvi.
Molim te, preklinjem te posljednji put. Ne radi ovo.
Vratimo se.
Idemo.
Da li znaš da sam srela tvog barbarina kada je bio dječak?
Da sam mu uzela ovaj mač.
Rečeno mi je da je simerijanski čelik oštriji i tvrđi od drugih.
Da je bol jednaka zadovoljstvu kada reže.
Znam da te je zadovoljio.
To je bila posljednja kapija.
Rekao sam ti, vidiš? Rekao sam ti da te mogu uvesti.
Gozba za moj mač. - Ne! Gozba za stanovnika!
Pazi! - Ne!
Conane! Conane, pazi!
Sranje.
Vadi me odavde! - Iskoristi ključeve! - Ne mogu. Ispali su mi.
Onda obij bravu. - Čime?
Conane, upomoć!
Pazi se. Pazi se!
Požuri! Požuri!
Pomozi mi!
Umrijet ću. Umrijet ću!
Vrištiš kao žena.
Mislim da je ovamo... Sačekaj me.
Vode je u Pećinu lobanje.
Ne vidim više brava.
Tvoj dug je otplaćen.
Zbogom.
Ako me ikada zatrebaš ponovo, znaš gdje me možeš pronaći.
Kako je pobjednički barbarski mač razbio masku,
tako će je savladani barbarski mač oživiti.
Čista krv.
Gledajte!
U očajanju.
Svog novog gospodara.
Maliva, kraljice moja.
Čuj moj zov!
Barbarine, ne sviđaš mi se više.
Odskoči!
Diži se! Sakrij se!
Imao si svoju priliku, Khalare. Drugu nećeš dobiti.
Njušim te.
Conane!
Barbarine, zakasnio si.
Ona pripada meni.
Umri!
Ubit ću te mačem tvog oca.
Ti nisi vrijedan mača mog oca!
Dođi.
Hajde.
Idi! Idi!
Barbarine! Dolazim po tebe!
Maliva!
Dozivam te ovdje.
Ne!
Njegova vještica me opsjeda. Ne mogu joj se oduprijeti.
Pusti me, Conane. Molim te.
Još jednom, simerijanski dječačić drži lanac. - Pusti me!
Pusti me!
Dječače, nije sramotno klečati preda mnom. - Conane, molim te.
Ona će vječno živjeti. - Pusti lanac. Pusti lanac, Conane.
Hoćeš li dopustiti da još jedno umre umjesto tebe?
Kao tvoj otac. - Pusti me.
Upozorio sam ga da ću jednog dana...
Postati bog.
A moj otac te je upozorio, bio ti bog ili ne...
Pusti me! - Past ćeš!
Maliva!
Hvala ti što si me doveo kući.
Znam da moraš ići... - Živi dobro, Tamara.
Do ponovnog susreta.
Mač koji kujemo će biti tvoj jednog dana.
Ali prije nego ga poneseš, moraš ga razumjeti.