Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
În perioada verii lui 1936,
întreaga lume privea către Jocurile Olimpice din Berlin.
Însă atenţia mea se îndrepta către salutul nazist.
Iar asta pentru că în tot acest timp, evreii germani erau persecutaţi
iar în Ethiopia trupele italiene ale lui Mussolini
masacrau populaţia.
Ce farsă penibilă!
Foarte curând va fi şi mai rău
în nedreptatea lor şi ridicarea către rai.
Numele meu e Solal Solals.
Sunt asistentul Secretarului General al Ligii Naţiunilor,
o reuniune a ministerelor şi ambasadorilor din Geneva.
Şi mă simt pierdut.
Sunt obsedat...
de o femeie.
O femeie care se uită la mine dar fără a mă vedea,
într-o oglindă,
la un bal dat în Geneva.
O femeie măritată.
Liga Naţiunilor - Geneva, Elveţia
Al cărei bărbat lucrează sub comanda mea în cadrul Ligii.
Dacă ar fi să convertim câştigurile la banii de azi,
categoria B, putem spune că câştigăm de 10 ori mai mult decât Mozart.
Plus 113 zile libere pe an!
Incluzând concediu plătit, spor de vechime şi avantaje familiale?
Dacă am însuma toate beneficiile,
câştigăm mai mult decât Mozart, Beethoven şi Schubert luaţi toţi la un loc.
Ce surpriză plăcută!
Irak, Palestina, Syria.
Orice se referă la probleme indigene în zona acestor teritorii...
- E responsabilitatea mea, Ariane. - Dar e un adevărat imperiu.
Cel puţin nativii se pot baza pe tine, nu-i aşa, Adrien?
Nu mă implic personal, e o sarcină venită din fişa postului guvernatorului.
Uşile sunt vreo 1700,
1900 radiatoare, şi ghici cam câte toalete?
Habar n-am.
E... Nativii sunt trataţi bine?
Bineînţeles. Toate rapoartele vin acasă.
Şi cum ştii că sunt corecte?
- Sunt rapoartele oficiale. - În regulă, atunci.
Iar însărcinarea în sine?
Ea citeşte raportul, şi vine în întâmpinarea autorităţii mandatate
pentru influenţa civilizaţiei. Ai de gând să te opreşti?
- Să opresc ce? - Opreşte-te!
Eşti că i cealaltă noapte.
Ne-ai dus la clericii birocraţi, aşa cum ai spus.
Încetează să ne mai umileşti.
Sunt diplomat. Suntem instruiţi să vedem în spatele scenei.
Lucrurile nu sunt chiar atât de simple pe cât ţi-ar plăcea.
- Bună, Adrien, Ms. Deume. - Bună ziua... domnule.
Eşti complet roşu, Adrien.
- Îţi dai seama ce tocmai s-a-ntâmplat? - Nu.
M-a chemat după numele mic, Ariane. Şeful de Cabinet
al Secretarului General al Ligii Naţiunilor.
Un evreu, cu aproape tot ce am făcut.
Femeile sunt nebune după el. Radiază clasă şi stil.
Dar... Se merge prea departe.
Vrea ca Împăratul Ethiopiei să vorbească la meeting.
Îţi dai seama: Un evreu îi sfidează pe italieni în favoarea negrilor.
Ar trebui să-l invităm la cină.
Asta-i amanta lui.
Îmbracă-te!
Gura! Stai jos!
Plimbările mele solitare m-au dus către casa unde ea locuieşte.
M-am uitat la ea când dormea fără ca ea să ştie.
Aş vrea să văd camera în care respira.
A sosit pianul iar baia este şi ea gata.
Cine eşti?
Sunt doar un biet cioban.
Muzica ce vine din gura ta îmi sperie oile mele.
Cum îndrăzneşti să mă critici, tzaran plângăcios?
Himalaya este casa mea.
Locul meu!
- Tu cine eşti? - Întoarce-te. Nu te uită.
Ne-am îmbrăţişat printre oglinzi.
Acum îţi aduci aminte,
regina mea himalaiană?
Înălţimea Sa nu a mai ieşit din camera ei de când a primit pianul.
Nu una, cealaltă cameră a ei.
Fata asta e din ce în ce mai ciudată.
Tu, care eşti atât de diferită de alte femei...
puritatea ta le pune în umbra pe toate
de la prima bătaie a genelor.
Jur pe Dumnezeul lui Abraham şi Isaac, Dumnezeu al căror...
- Dar nu cred că am citit. - Pervers!
Întoarce-te. Am spus să te-ntorci!
Eşti ca toate celelalte femei din situaţia ta.
Ariane? Ţi-am adus nişte ceai, dragă.
Nu uita că l-am invitat pe Mr. Solal la masă.
- Unde e? - N-a venit. Ne-a umilit.
E un străin, la urma urmei.
Cu asemenea oameni, nu ştii niciodată cum să faci.
Seara asta a fost un dezastru.
Într-adevăr, Adrien. Aşa că a devenit seara ta liberă.
E adevărat, străinii nu sunt iubiţi nicăieri.
Trebuie să existe un motiv pentru asta.
Ariane, ce faci?
Ar trebui să-i ascultăm scuzele, nu crezi?
Nu cred nimic de genul ăsta. Nu-l suna.
- Unde locuieşte? - Ştiu.
Nu spuneai că stă la Ritz, dragă?
Întotdeauna blestemaţii ăia simt nevoia să fie adulaţi.
- Vrei să spui eu sau tu? - Chiar şi când eşti bătrân.
Un post mult mai important.
Cred că ia masa cu regele Ethiopiei.
La fel de bine i-ai putea cere şi unui iepure,
doar pentru că nu e alt motiv
decât că e rege! Era african.
Trebuie să mănânce foarte târziu în Ethiopia.
Ar trebui să-l invităm pe Şeful de Cabinet mai des.
Mai finutz, mai multă dragoste,
pungi încercănate sub ochi,
piele translucidă.
Celulită.
Toate aceste binecuvântări de la Dumnezeu către toată lumea!
Prea nedrept.
Nu. N-am nevoie de mila ta.
Dacă încă mai simţi şi cel mai mic lucru pentru mine, lasă-mă.
Pleacă!
Pariez că glandele ei mamare sunt într-o condiţie foarte bună.
Ai luat-o pe o cale greşită.
Poate.
De data asta e diferit.
Trebuie să aibă peste 50 de pfunzi,
cu 35 de pfunzi de apă!
Sunt îndrăgostit de 35 de pfunzi de apă.
Ce idee stupidă din partea acestui Solal să-l aducă pe acest maimuţoi de împărat.
Avem nevoie de un plan concret cu obiective măsurabile,
pentru a-ţi salva imaginea.
E de preferat acţiunea mai degrabă decât un program pompos.
Dar un plan de acţiune trebuie să fie un proiect foarte structurat.
Dacă este conceput în felul ăsta,
obiectivul ar fi de a crea o nouă secţie în cadrul secretariatului.
Secretariat ar trebui să deţină controlul?
- Bineînţeles. - Interesantă idee.
Propunem crearea unui comitet ad hoc
cu oameni din din marile capitale europene, pentru consultări.
Asta ne va permite o pauză şi să arătăm în acelaşi tmip că acţionăm.
Iar Sir John vă fi mulţumit.
Firma asta, Yid, a mers prea departe.
- Agenda? - Un singur punct,
propus de însuşi Sir John.
Ce acţiuni ar trebui luate pentru a promova
aspiraţiile şi idealurile Ligii Naţiunilor?
Planul de acţiuni trebuie să fie un proiect cu ţintă precisă
mai degrabă decât un simplu plan de acţiuni.
Dacă agenda e creată,
propunerea e să trimitem... o misiune de moment
în regim de urgenţă, în capitalele europene
pentru a crea o nouă secţie în cadrul Secretariatului,
în scopul de a promova obiectivele... etc..
Nu asta ai propus tu...?
- Sub-comitet? - Sub-comitet?
Vreau un raport imediat cu sancţiuni împotriva Italiei.
Miza e securitatea noastră colectivă!
Şi însăşi existenţa Ligii Naţiunilor!
Acesta este crezul Statelor în toate tratatele internaţionale.
Mulţumesc, domnilor.
Mie mi se pare că Mr. Deume va fi de mare folos
în misiunea voastră, Van Vries. Nu credeţi?
Voi sugera asta.
Proprietate. Sper că îmi veţi permite să vă invit
la masă pentru a-mi răscumpăra greşeala
şi a-mi cere iertare pentru cealaltă noapte.
- Aş fi onorat, domnule. - Onoarea e de partea mea.
- Domnule, mă apuc de împachetat? - Nu, nu-i nevoie.
Este teribil de rafinat,
genul ideal care trebuie căutat în biblie
sau în vreun hotel cu trimitere la lerusalim.
Cum i-ai putea ceda unui asemenea om?
Foarte şiret, cu ochi de şarpe care vrăjesc.
Cum pot femeile să fie atrase de către bărbaţi?
Părul său de pe braţe, pieptul atrofiat...
Arată ca o pastă de dinţi. Un tub de pastă Solal, vă rugăm.
Cu ajutorul tubului tău de pastă de dinţi am fost promovat la categoria A.
El mi-a dat misiunea asta.
Eşti perfectă, ştii.
O urmă de ruj, poate.
Urăsc rujul. E prea vulgar.
- N-o să faci excepţie pentru seara asta? - Nu.
- Rochia asta stă prea strâns pe şolduri. - Nu arată deloc aşa pentru mine.
- Şi e prea scurtă. - Nicidecum.
Ei bine, aşa o să merg, indecentă.
Superb!
Jumătate din sânii mei se văd. Asta nu te deranjează?
Nu chiar jumătate, dragă. Mai degrabă doar o treime.
- Sunt descoperiţi o treime. - Dacă fac asta, va fi jumătate.
Ce vrei să spui?
Adevărul. Vrei să-mi spui ce se vede când voi fi în faţa omului ăstuia?
Ariane!
Okay, o să-i arăt partea de sus.
E timpul să mergem.
- Te implor, fii drăguţă cu el. - Drăguţă?
La ce bun e farsă asta?
Bună seara. Spuneţi-i Domnului Solal că Domnul şi Doamna Deume au sosit.
- Cu siguranţă. Lifturile sunt acolo. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Scriu uneori, atunci când obligaţiile mele profesionale îmi permit.
Lucrez la un roman.
- Un roman? - Ceva în genul ăsta.
Fără un fir cu acţiune, doar personaje.
N-am nici un respect pentru nici una dintre formatele tradiţionale de scriere.
De fapt, vreau să vorbesc despre Don Juan.
Personajul ăsta m-a obsedat de ani întregi.
Don Juan?
Interesant.
Spune-mi, Adrien, ce face el în romanul tău?
Ei bine, e...
un seducător.
Bineînţeles, dacă îmi poţi da vreun sfat...
Îl tratezi cu dispreţ de la bun început?
Ei bine, e o chestiune de...
Don Juan nu are nici un respect pentru femei.
Ştie că şi chiar cele mai virtuoase nu îi pot rezista,
şi după ce se întâlnesc, trebuie să rămână întinse în aşteptare,
mingiiindu-i şoldurile,
aşteptând să spună cât a fost de divin.
Fascinant.
Femeile au fost create doar pentru a ne reaminti nouă
de condiţia noastră animală.
Şi totuşi, există o anume femeie care îmi bântuie gândurile.
În mod tragic, are şi un soţ.
Dacă îl înlătur, atunci el va suferi.
Dar o s-o fac.
În orice caz, sunt bântuit.
Minunatele ei gene lungi,
unice în Himalaya.
Se poate?
Pun pariu că e femeia aceea din delegaţia indiană. E minunată.
- Taxiul e aici. - Deja?
Ce păcat!
Avem tot timpul.
Îi cer să revină mai târziu?
Bună idee.
Îţi aduc un phar curat.
Alo? Da.
Alo? Da. Şoferul poate reveni peste o oră?
Asta-i tot.
Da, două maşini.
La intrarea în hotel.
Da, maşinile vor merge...
Da, către destinaţii diferite.
Dac într-o oră nu eşti la picioarele mele,
îl voi suna pe soţ, Şeful de Secţie.
Aşa cum spuneam, ceea ce-i motivant,
ce alimentează furia şi obsesia lor, este speranţa că într-o zi vor eşua.
A-ntilnit o femeie care l-a refuzat.
Don Juan, vreau să spun.
Trebuie să cobor. Putem continua conversaţia jos.
Personajul tău trebuie să aibă
un minimum de tactici. Ca o adiere, pentru învăluire.
Mai întâi, terbuie prevenit faptul că ea va fi sedusă.
S-a făcut.
Apoi trebuie demolat soţul. Mai uşor de spus decât de făcut.
De cele mai multe ori, soţii
duc cu ei oriunde o adevărată casă,
Prieteni, familie, Dumnezeu.
Uneori lui Don Juan al tău îi place.
Mr. Van Vries. Bună seara.
Aţi verificat inregistraile britanice?
Le voi completa la întoarcere.
E ca o femeie. Îi place puterea.
- Iar ţie nu? - Eu iubesc puterea?
O fac pe clovnul politic pentru Liga Naţiunilor!
În fiecare zi îmi joc rolul în această farsă ridicolă.
Şi îmi ascund convingerile pentru că mi-am vândut sufletul pentru un apartment la Ritz,
trei băi pe zi, cămăşi de mătase şi disperarea mea.
- De ce nu te opreşti? - Din răutate.
- Te doare inima? - Nu, răutate faţă de mine.
Unde suntem?
Don Juan.
Don Juan nu se poate baza decât pe sine însuşi. Nimic altceva decât doar el.
Bineînţeles, sunt femei cărora le place
care "inspiră" genele sale bune
şi leşină la surâsul sau,
doar o parte din coloana vertebrală care e deja vizibilă. Iar el se simte ruşinat.
Mă întreb, Adrian, care e valoarea sentimentelor
care pot fi declanşate de câteva oase micuţe?
Juliette l-ar fi iubit pe Romeo fără dintele sau din faţă?
Nu. În orice caz, sufletul lui ar fi rămas acelaşi.
Bineînţeles.
Voiai să spui ceva?
Dar de ce nu încearcă omul tău să seducă un duet mai în vârstă?
Din moment ce tot e periculos!
Pentru că e un bărbat josnic, demn de dispreţ.
Noi, bărbaţii, suntem carnivori. Aşa suntem construiţi.
Dar cum pot accepta femeile,
supremul miracol al elitelor, să facă acelaşi lucru?
Nu le pot ajuta, decât doar să le respect!
E în natura mea, sunt eternul fiu al unei femei.
Ce dilema oribilă!
E minunat.
Ştiu, Consiliul îşi cere scuze pentru seducere.
Nu, e frumos.
- Te rog, continuă. - Trei: Poezia rusă.
Comportându-se ca un aristocrat înfumurat,
un spirit romantic, liber de orice convenţii sociale.
Observat 24 de ore pe zi,
e forţat să fie el însuşi, atât de compătimitor.
Toţi bărbaţii, chiar şi cei seducători,
sunt patetici când sunt singuri şi nu fac parada de ceva
în faţa unei asistente prostuţe şi uluite.
Toţi sunt de compătimit. Iar eu primul.
Femeile au foarte puţine şanse în povestea ta!
Ar fi trebuit să-i spui da bătrânului.
Şi dacă toate dau greş, atunci loveşte-te în piept aşa cum fac gorilele!
Pentru ele, a fi prea blând înseamnă monotonie şi laşitate.
Ceea ce vor e pasiune, o furtună pasională.
Da?
Regula numărul 4?
Vulnerabilitate. Gorila 90%, micul orfan 10%.
Asta-i formula.
Mulţumesc, e-n regulă.
Şi aminteşte-ţi: când Don Juan îşi declară dragostea,
nu uita să-i spui direcţia în care să o ia când se afla pe mare.
Le place să navigheze.
Taxiul tău e aici.
Lasă-mă să te conduc până la staţie.
Gara nu-i un loc pentru tine, mai ales la ora asta. Te va duce acasă taxiul.
Nu mai fi aşa insolent cu el.
Fii drăguţă. Mulţumeşte-i pentru seara.
Mulţumesc pentru toate. Mulţumesc.
Îmi pare rău, nu m-am simţit prea în formă în seara asta. Scuzele mele.
Îţi sunt recunoscător, Mr. Solal.
- Succes în călătoria ta, Adrien. - Mulţumesc.
Aş vrea să te duc de unde vin eu.
- Unde-i asta? - În Kefalonia.
Kefalonia? Nu mi-aş fi imaginat.
E un loc atât de minunat, cu copaci magnifici,
chiparoşi şi rodii, lămii şi pini...
circasieri, myrobalani tropicali,
şi chiar "arbori de hârtie".
Mama şi cu mine am păstrat instantanee mentale a celor mai frumoase momente.
Numărăm până la 3 şi apoi rămâneau îngheţate în memoria noastră pentru totdeauna,
Color.
1...
2...
3.
Extravagant! Iar asta se presupune că vine de la o bună familie protestantă.
Sunt banii lui, la urma urmei.
Multiplele violări ale drepturilor omului în Germania
nu mai pot fi tratate ca o problemă de politica locală.
Ar trebui s-o punem pe agenda noastră.
Când politica statală a unei naţiuni
conduce către o tragedie predictibila pentru sute de mii de oameni...
Cu tot respectul...
Dar consideraţiile diplomatice trebuie să facă loc unor cerinţe
ce stau la baza umanităţii!
Dacă vrem o societate raţională, societatea trebuie acţionat în această direcţie imediat
sau vom suporta consecinţele.
Singura soluţie care împărtăşeşte
aspiraţiile şi idealurile Ligii Naţiunilor
e să găsim un loc sigur pentru aceşti oameni.
Ar trebui imediat că statele membre să înainteze note de protest.
Istoria vă va judeca.
Domnilor, Europa se afla într-o asemenea fierbere,
încât trebuie luat în seamă că
măcar un continent să rămână liber de această ura.
Preferăm imigraţia britanică.
Nu avem probleme rasiale, aşa încât de ce să creăm una tocmai acum?
E o pierdere de timp să discutăm cu aceşti diplomaţi fără putere decizională.
Părăsesc misiunea diplomatică pentru două săptămâni.
Nu-i o idee prea bună.
Odihneşte-te.
Odihneşte-te la mine.
O să revin curând.
Berlin, Germania
- Ce studiezi? - Literatură.
- Pot să văd şi eu? Proust? - Da.
Nu arată tocmai a costumaţie de rugăciune.
Dumnezeu nu da atenţie la aceste detalii.
În orice caz, ştie că lucrurile profunde stau în adânc.
Baia este gata.
Îmi place când mă dezbracă el aşa.
Nu e acelaşi lucru cu a face-o eu însămi.
Ştie şi asta deasemenea.
Va veni maşina ta, Ariane.
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu ce să-mi pun.
Asta e perfectă.
- Mariette! - Nu pleca.
- Am probleme. - Dar nu.
Ştii ce?
E amuzant, Mariette
cel mai intens e atunci când vine iar eu aştept
şi la fel atunci când pleacă iar eu îmi aduc aminte.
Trebuie să plec.
Dragă! Un tip clasa-ntâi!
Bună, mamă.
Bine-ai venit, Adrien.
Ai prins-o pe Mariette? Te sun de ore întregi.
Compania nu e de acord cu sancţiunile impuse Italiei.
Câţiva membri au recunoscut ocuparea Etiopiei de către Italia.
Însă noi nu datorăm credinţa unor naţiuni anume
ci fiinţelor umane şi întregii comunităţi.
Încă o dată, organizaţia asta a dat greş.
Paşaportul meu!
Iată. Care mă va lua?
Am eşuat. Încă mai cred asta.
" Aceasta este o ofensă pe care nu trebuie să o muşamalizăm.
Aş vrea să punctez neconformitatea naturalizării sale,
care justifica pe deplin retragerea naţionalităţii franceze.
Sunt convins că înţelegeţi că
prefer să rămân anonim."
" Pe parcursul absenţei tale, Adrian,
m-am oprit în fata impermeabilului care atârnă în hol.
Nu ştiu de ce, dar parcă ar fi fost în mod straniu mutat.
Scuturându-l de câteva ori, am văzut că unul din nasturi vă cade.
În seara asta, înainte de a pleca, l-am cusut.
A fost dulce să am ceva pentru tine..."
Camogli, Italia
Ar trebui să ne îmbăiem la noapte, Solal.
Am putea fi goi,
nimeni decât noi doi în întuneric.
Sol?
- Sol? - Ce zi minunată.
- Domnule. - Mulţumesc, Paolo.
Ce crezi?
Cred că o să-mi petrec întreaga viaţă încercând să te mulţumesc.
Eşti atât de frumoasă şi-ţi sta atât de bine cu cizmele alea de călărie.
- Cine-i? - Service.
N-am cerut nimic.
Paolo?
- La dispoziţia dumneavoastră, doamnă. - De la cine am primit florile astea?
Eu. La dispoziţia dumneavoastră, doamnă.
Tu?
Pune-le acolo, Paolo.
La dispoziţia dumneavoastră, doamnă.
Alo? Solal?
Ce crezi de el?
Un frumos tricou maro pentru tine?
Să nu-mi spui că te-ai răzgândit.
- Ce tot spui tu acolo? - Şi dacă aş fi purtat slapii ăştia?
Când voi fi bătrân şi senil
şi o să te încalţ cu slapii ăştia vechi,
te vei gândi mereu la el?
La cine? LaPaolo?
Nu, tipul ăla arătos cu care ai fost la călărie ieri.
Dar tu erai ăla!
Acest tânăr chipeş cu cizmele lui negre, strălucitoare.
Acel glorios specimen mascul radiind virilitate.
E absurd.
Acceptă. De el erai îndrăgostită.
Opreşte-te, Solal.
Okay, continuăm. Privitul.
Eşti frumoasă.
- Iar tu eşti nebun. - Da...
Bună seara. Unde pun asta?
Pune-o acolo.
Aceasta este o surpriză.
Nu era curent electric. O să se facă.
Mulţumesc, Paolo.
Avem nevoie deja de accesorii?
Mă gândeam că o să fii mulţumită.
Nu e legat cumva de rădăcinile tale, iubirea mea?
Asta spune muzica asta?
Aceasta este povestea unor oameni blestemaţi,
care îl plâng pe
fratele lor care era rege şi care a murit.
Şi el plânge deasemenea,
fiindaca şi-a abandonat poporul său de pe pământ.
Şi pe copii săi pe care nu i-a putut salva.
Şi ce-or să se facă ei fără el?
Te implor, continuă.
Ciudat, nu-i ceea ce scrie pe copertă.
În ziua de azi comercianţii
îţi vor înşira orice prostie numai că că să-şi vândă produsele.
Cimpanzei! Toţi!
Eu şi cu tine! Mai ales tu!
Căţea! Ai împrăştiat peste tot senzualitatea ta!
Ce-ai spus?
Nu vreau s-aud nimic în seara asta. Încetează să te mai auto-torturezi.
Deci suntem din nou printre oameni?
- Tăcere! - Dar n-am spus nimic!
Tăcere orice-ar fi!
Proba asta va rămâne.
" Este o ofensă care nu trebuie trecută sub tăcere.
Aş vrea să punctez neconformitatea naturalizării sale,
care justifica pe deplin retragerea naţionalităţii franceze.
înţelegeţi că prefer să rămân anonim."
Ce-ai spune dacă ne-am cumpăra o casă?
De partea cealaltă a graniţei, cu vedere spre lac?
- O casă a noastră? - Da.
Stresa, Italy
Sol, ce idee minunată.
O să lucrez până totul va fi perfect.
Pentru tine, iubirea mea.
Pentru noi doi.
Mă bucur că-ţi place.
Aici vom fi fericiţi.
Ştiu.
Mai bine te-ai muta aici. Sper să termini până mă întorc.
- Unde te duci, Solal? - La Geneva.
Mergi la Geneva?
Vrei să-ţi vorbesc despre munca mea, nu?
În regulă. Voi fi surprinsă.
Lasă-mă pe mine.
Totul va fi făcut acasă la tine.
Voi avea grijă de toate.
Mariette!
Fiica mea!
Geneva, Elveţia
Bună, amant risipitor.
Bastard.
Ce faci aici, Solal?
Am venit să te văd.
Vreau să am un mail.
Cât de distractiv!
Ai tăiat în mod dramatic toate podurile după tine, apoi te-ai decis să le reconstruieşti.
- Crezi că se vor întoarce la tine? - Vor găsi ei ceva bun pentru mine.
Ce se-ntâmplă acolo?
Singura mea ţară e o femeie.
Cuvinte ce sună suspect, rostite prin gura unui seducător de profesie.
Seducător?
Sunt blocat în această arenă numită dragoste absolută.
Şi ce vrei atunci?
Să-mi promit mie însămi.
Mă tem de ce-o să se-ntâmple dacă o să rămân.
Dar şi să fiu despărţit de ea...
Aş muri de mâhnire.
Avem aici un patriot care vrea să-şi salveze ţara! Eşti îndrăgostit.
Iubirea e plictisitoare.
- Plictisitoare în mod irezistibil. - Doar pentru tine, Solal.
Apoi vii la mine? Cât de drăguţ!
Nu ştiu de ce spun asta,
dar poţi să rămâi cât de mult vrei.
O declaraţie puternică. Liga ar trebui să ceară
"încetarea imediată a ostilităţilor."
Noi preferăm:
"Să lucrăm imediat pentru încetarea ostilităţilor."
Ce s-a-ntâmplat? O asemenea cariera,
cel mai înalt birou din Liga Naţiunilor.
Cum spuneai, Ministerul nu va interveni în favoarea ta.
Nu de asta sunt aici. Vreau doar să-mi obţin hârtiile.
Am văzut că în Monitorul Oficial ţi-a fost revocata naţionalitatea.
Nu din cauza acestui scandal ridicol cu paşaportul tău.
Se pare că ai undeva printre ofiţeri un duşman suficient de înverşunat
pentru a trimite o scrisoare anonimă.
O furtună de fluierături care dezvăluie o mulţime de iregularităţi
imposibil de dovedit altfel.
Nu pot face nimic pentru tine.
Trebuie să ceri o licenţă temporară pentru a putea rămâne.
Şi cum mulţi au legături,
va fi o urmă netedă de la leagăn până la groapă.
Ar fi bine să nu ai duşmani din interior.
Un " un duşman înverşunat cu rang," cum spuneai şi tu.
Ce-ai face dacă ai fi în locul meu?
Hârtiile astea mi-au permis să iau naştere iar acum m-au şters.
Ţine-o doar pentru tine. Sunt maestrul destinului meu.
Stresa, Italia
Solal?
Ascultă-mă, iubitule.
M-am decis să rup legătură cu tot ce ne-nconjoară.
Un singur lucru mai contează acum: noi.
Ţine-ţi ochii închişi.
Poţi să-i deschizi acum.
Mariette.
- Nu-ţi place? - E frumos.
- Credeam că putem invita oameni. - Ah, da?
LA MULŢI ANI 1937
Sunt înconjurat de cadavre.
De ce nu pot să continue să trăiască în grădină?
Solal, e o aniversare la vil de alături.
Atunci trebuie să mergem.
- Ţi-ar place să mergi? - Oh, da.
- Pentru că deja te-ai plictisit cu mine. - Plictisită cu tine? Solal!
De ce altfel ai merge la o petrecere la care nu cunoşti pe nimeni?
Credeam c-ar fi distractiv.
Apărarea şi-a spus cuvântul.
- Ce apărare? - Doamnelor şi domnilor din juriu,
această femeie tocmai a recunoscut că o plictisesc de moarte.
Veşti bune, instalatorul este aici ca să repare toaletă.
Era timp.
Ce mai aşteptăm?
Hai la petrecere să-i întâlneşti pe aia care-ţi dau fiori.
Orice decât să stai cu acest bătrân bărbier Solal.
Nu-i adevărat. Ştii că te iubesc!
Şi dacă mi-ai tăia mina?
- Cum? - Mă mai iubeşti?
Nu înţeleg ce vrei să spui.
Hai să-ţi explic.
Imaginează-ţi: brusc nu mai sunt bun de nimic.
Şi sunt o privelişte oribilă, la care ţi-e scârbă să te uiţi.
Un bărbat rămas olog după un accident tragic.
Ce vei mai simţi pentru mine?
Habar n-am. Însăşi ideea e ridicolă.
Nu mai am picioare! Un corp fetid, care pute!
De ce m-ai mai iubi? Fără mâini şi picioare? De ce?
- Nu ştiu, aş face-o. - Răspuns inadecvat, doamnă!
Bine. Pentru că te iubesc aşa cum eşti.
Pentru că tu singur, chinuitul meu Sol,
eşti capabil să-mi pui aceste întrebări absurde.
Aş fi pierdută fără tine, Solal.
Amputate!
N-a fost destul de bine pentru ea. Acum au 4 toalete.
Ştii de ce?
Deci aia nu ştie când le vine altora.
Nu-i nici o ruşine să mergi la toaletă.
Eu şi ultimul meu soţ ne facem nevoile
mai degrabă împreună decât separat. Asta înseamnă iubire adevărată.
Îi văd cum căuta subiecte de conversaţie.
Totdeauna poveşti de copii mici, Ariane.
Asta înseamnă iubire? Ei bine, nu.
Nici măcar nu pot exista dacă nu sunt sclifosiţi.
Iar ea nu ştie nimic despre el. Absolut nimic.
Nici despre trecut, nici despre prezent.
Aş spune că nu-i a bine.
Dragostea lor este hăituită de fantome electrice.
Tu ce crezi?
Despre circasieri,
arbori de hârtie...
şi pini.
Pini de Kefalonia.
De ce nu m-ai dus niciodată acolo?
Aş vrea să fiu înmormântat acolo.
Aproape de mare.
Asta e pentru mine?
Mulţumesc.
Nu acum.
Pot să m-aşez?
Trebuie să-ţi spun ceva.
Îţi vorbesc ca prieten?
Bineînţeles. Consideră-mă cel mai bun prieten al tău.
Asta a fost înainte de a te întâlni.
Viaţa asta insipidă...
cu un bărbat de care nu-ţi place.
Mulţumesc pentru înţelegere.
Când este gata?
Va fi gata imediat după asta.
I-am scris ca să-i spun că s-a terminat.
Când l-ai văzut ultima oară?
Înainte de a ne întâlni.
L-am sunat ca să-i spun că ies cu soţul meu
iar el m-a implorat să mă întorc la el.
Şi te-ai dus acolo?
Ce s-a-ntâmplat?
- Ridică-ţi fusta. - Nu.
Fă-o aşa cum o faci şi pentru el!
- Nu! - Ai fost amanta lui.
- Nu. - Dar te-ai întors acasă!
Da, dar n-am fost amanta lui.
Cine e? Cum îl cheamă?
- Ce mai contează? - E tânăr?
Hai, Ariane! E tânăr?
45 de ani.
- Chel? - Păr şaten pieptănat pe spate.
Te-ai dat de gol, ştii asta, nu?
Ce vrei să spui?
Ai admis de câteva ori că ai fost amanta lui,
fără ca măcar să-ţi dai seama.
- N-am spus niciodată că am fost amanta lui. - Tocmai o faci din nou!
Ai spus: " N-am spus niciodată că am fost amanta lui".
În loc de " N-am fost niciodată amanta lui".
Nu-i adevărat, suntem doar prieteni.
Dacă n-a fost decât o prietenie nevinovată
de ce vorbeşti cu mine cu figura asta vinovată?
Haide, Ariane! Nu mă dezamăgi!
Spune-mi adevărul!
Ştii că ai fost amanta lui iar eu o ştiu şi eu!
- Da. - Da ce?
- Da ce ai spus. - Amanta lui?
Însă doar o dată.
Cum de poţi spune asta?
I-a plăcut?
- Nu. - I-a plăcut?
Nu.
Pentru ultima oară, i-ai provocat plăcere?
De câte ori te-ai culcat cu el?
O dată, ţi-am mai spus.
O dată.
- O să iau nişte alcool. - Stai aici! La naiba cu alcoolul!
De ce te-ai culcat doar o dată cu el? Asta găsesc eu ciudat de tot.
I-am spus c-ar fi mai bine să ne oprim.
Aşa, şi i-ai spus când încă mai erai lipicioasă.
Nu, în următoarea zi.
Deci te-ai întors în ziua următoare, de aia erai aşa plouată.
Cum ai spune asta?
"Stai! Rămâi în mine!"
Poate că ai fost puţin îndrăgostită de el
dar ai hotărât că e de-ajuns. Asta e?
Ce-ai vrea să spun?
Exact ce m-aştept să spui! Aşa că spune-o!
Nu pot.
Ce-am făcut?
Va trece. O să fie din ce în ce mai bine.
O să fie din ce în ce mai bine. O să-ţi fac un ceai de muşeţel.
Dragă,
de ce-ai inventat povestea asta ridicolă?
Mă tem că pentru tine.
Nu-i pentru tine.
Ce faci aici? Între...
Mi-e frig.
Oh, Ariane.
Sper, iubirea mea.
Iartă-mă.
Dacă vrei să lăsăm asta în spate, trebuie să-mi spui totul.
- Însă după aceea va fi mai rău. - Ba dimpotrivă.
Mă pot oferi pe mine. În orice caz, cui îi pasă?
Mi-am dat seama că nu-i important.
Aş prefera să pui întrebări.
E francez?
German.
Asta-i norocul meu. Cum îl cheamă?
Dietsch.Ai văzut doar.
Nu. Nu-i dirijorul?
E o poveste veche, nici nu vreau să mă gândesc.
Ştii? Totul merge strună când îmi spui adevărul.
Spune-mi, câţi alţii au mai fost?
Dumnezeule, drept cine mă iei?
Pentru o târfă, drept micuţa mea Salome.
O mică târfa deşteaptă, distrusă şi egoistă.
Eşti dezgustător.
Ţi-am spus că-i o poveste veche.
Nu, încă mai e în viaţă şi de actualitate!
Nu înţelegi? Dietsch va fi mereu acolo, printre noi!
Se întinde peste tine, chiar acum!
Nu mai pot să trăiesc cu tine. Ieşi afară din casa asta!
Ai minţit! Am avut încredere în tine!
N-am fi fost aici
dacă n-ai fi desfăcut picioarele în faţa unui dirijor!
Te-a făcut şi cu bagheta?
Nu poţi să vezi? Pângăreşti dragostea noastră.
Eu pângăresc dragostea noastră? Tu eşti cea care a făcut-o deja, cu dragul tău Dietsche!
I-ai spus că erai soţia lui?
În germană, pariez. Ich bin deine Frau.
- Ja, ja, ja! - Opreşte-te! Opreşte-te!
I-ai spus că o iubeşti?
- Am iubit-o! - Şi atunci de ce ai murit?
- Era tandru. - Delicat? Un bărbat care se dovedea util?
Eşti dezgustător!
Un bărbat care serveşte e un domn şi tot eu sunt dezgustător?
Vino aici!
Am spus să vii aici!
Iartă-mă, dragostea mea. Iartă-mă.
N-o să te mai rănesc niciodată.
Ce se va-ntâmpla cu noi?
Un nou început.
O schimbare de decor.
Ţi-ar place să mergem la Turin?
Royal Hotel Turin, Italia
Ţi-am luat un suvenir de la biserică.
Am o altă întrebare
şi dacă îmi răspunzi, promit că nu mai vorbesc niciodată despre asta.
Au nemţii un anume mod de a se împerechea?
Întreb pentru că mă simt de parcă aş avea o relaţie intimă cu el.
De parcă am fi iubiţi chiar acum.
Deci spune-mi,
cum o făcea?
Treci în pat.
Sunt un bărbat mârşav.
Nu spune asta, nu-i adevărat.
Am numărul lui de la hotel din Turin.
Ce-ar fi să-l sunăm?
Te rog, e absurd.
Tu eşti cea care s-a culcat cu el, deci de ce nu l-ai suna
ca să-i reîmprospătezi memoria?
Am obosit. Nu mai pot sta.
- Iartă-mă. - Te pot ierta.
Cu o condiţie.
Vei vorbi cu el la telefon
şi te vei culca cu el în faţa mea.
Ai înnebunit.
Doar o dată. Ce importanţă mai are?
Măcar vom trăi adevărul.
Suni tu sau o fac eu?
Viitorul nostru depinde de asta.
Se presupune că asta înseamnă dragoste?
Nu te mişca.
O altă surpriză.
În felul ăsta o putem face în trei!
Arăţi mai mult interes pentru el decât pentru mine.
Aşa a fost? Te-a sărutat pe fondul muzicii lui?
- Cum a fost? - Opreşte-te!
Sol, nu fă asta! Pentru tine, pentru dragostea noastră!
Lasă-mă să te respect, iubire.
Ne poţi face patul?
Dă-i drumul.
Corpul.
Te iau înapoi, Solal.
Ritz Hotel Geneva, Elveţia
M-a dus înapoi la Geneva
unde ne-am întâlnit prima oară.
Întoarcerea.
Pentru un nou început.
- Bună seara, Domnule Solal. - Bună seara.
Semnaţi aici, domnule.
Asta vrei, nu?
E atât de frumos, Ariane.
Sunt atât de mulţi copaci.
Chiparoşi...
şi lămii...
rodii şi pini.
Corcoduşi,
arbori de hârtie.
Îi văd pe toţi, Solal.
Se face frig, Solal... pune-ţi haina.
Titraj realizat de Livake În cinstea fiului meu, Razvan-Theodor.