Evo me!
Makoto, baci tu loptu konačno!
Reci, jesi li čuo nešto bašsada?
Čuo nešto? Šta?
Hej, Makoto!
Evo je!
Evo!
Ah, prokletstvo. Imam je!
Juče...
Moj puding...
Nisam ga pojela.
Šta je bilo s pudingom?
Tvoja sestra ga je verovatno opet pojela.
A ja sam ga čuvala posebno za kasnije!
Nije smela da ga pojede, glupa sestra!
Uh... evo ti.
Opet sam to uradio...
Velika sestro?
Velika sestro!
Makoto! Makoto!
Gore! Gledaj gore!
Gore?
Jao!
Ustani već jednom.
DEVOJKA KOJA JE SKAKALA KROZ VREME
Zašto si isključila moj alarm?!
Sama si ga isključila. Odoh ja!
Današnji dan, 13. juli, poznat je kao Lep dan.
Šta to znači?
Od danas, postanite fini.
Konačno si ustala, Makoto?
Dobro jutro.
Jutro. - Odoh ja.
Makoto, čekaj, čekaj, čekaj! - Šta?
Odnesi ovo tetki Veštici kad se vraćaš. Reci joj da je od bake.
Neću da nosim tu stvar po školi!
I...
I pitaj je kada će konačno da se uda.
Dobro.
Čuvaj se.
Oh, Makoto, dobro jutro! - Dobro jutro.
Da... izvinite zbog ovoga, svakog jutra.
Chiaki!
Oh, Makoto.
Trebalo bi da dašsebi više vremena do škole.
Ti ćešda mi kažeš!
Kladim se da si se opet uspavala. - Umukni!
Šta je sa bezbolom? - Nije tvoja stvar.
Zašto? Reci mi!
Jedva na vreme, opet?
Verovatno bi se osećala bolje, da si zakasnila.
Poranio si, Kousuke. Zaboravio si da budeškreten od jutros?
Umukni. Vi momci kasnite.
Ja sam "jedva na vreme". Vidi.
Imamo sreće danas. - Ja imam sreće danas.
Šta to treba da znači?
"Kad nemate sreće, ništa ne ide dobro". Mislila sam da se to ne odnosi na mene.
Zato što umam više sreće, nego što je nemam.
U redu, pogodite zašto je nastavnik zakasnio.
Test?
Da, Hayakawa, tačno!
Ipak, imam više sreće, nego što nemam.
Imam sreću i intuiciju.
Zahvaljujući tome, moje ocene nisu tako loše.
Nisam bašpametna, ali se ne može reći da sam glupa.
Još5 minuta!
Ne možete reći da sam glupa...
Još5 minuta.
To je bio izuzetak.
Nisam bašdobra sa rukama, ali nisam ni trapava, da bi mi se smejali.
Takođe ne pravim toliko grešaka, koje treba izbrisati iz mog sećanja.
Šta to radiš, glupačo? Aparat za gašenje!
Takase-kun, aparat za gašenje! - D... da.
To je isto bio izuzetak. - Jesi li dobro?
Malo sam izgorela šiške.
Obično sam oprezna, pa nisam nikada imala ozbiljnu povredu.
Isto je i sa složenim odnosima između Ijudi...
H... Hej!
Šta je to?
Šta je dovraga to?
O, ti...!
Ne mislim da je krvna grupa važna za sreću.
Ali nam govori o izuzetno lošoj sreći. Zar to nije rizično?
Ona je ta koja odlučuje da li je rizično ili ne.
Makoto. - Šta?
Jesi li se opredelila za nauku ili humanizam?
Jošne. A ti? - Ne.
To je dobro.
Ne možešjošda se odlučiš, ha?
Ko zna šta će biti u budućnosti?
Tome nema kraja...
Hej, Makoto!
Koliko će joštrajati? - Zašto onda ne pomogneš?
Da, tačno.
Požuri!
Šta će Chiaki-kun da upiše?
Verovatno nauku. Ne ume da čita kandži.
Neverovatan je u matematici. - I samo u matematici.
I zašto pričamo o njemu?
Hej, ispitivači su jošuvek ovde. Ko je dežuran danas?
Ko je? - Ti, naravno.
Kako boli...
"Vreme ne čeka nikoga. "
Mislila sam da je neko ovde...
Zaključano, čudno...
Šta je to...
Ti si takav kreten. Boli me stomak!
Imaščudan smisao za humor. - Da, imam.
Ali to je urnebesno! - Nije.
Hoćešda idešna skener u našu bolnicu? - Dobro sam.
Budi oprezna. Može nešto opet da se desi.
Neće, neće se desiti.
Ali stvari ne padaju tek tako same, zar ne?
Nisu pale same. Neko je bio tamo!
Neko? - Ko?
Ti...?
Zašto bih ja to uradio?
Ti...?
Sad sam ja kriv?
Onda ko?
Čoveče, vruće je.
Uskoro će letnji raspust. Držite se.
Tako je. Letnji raspust. Nas troje možemo da odemo negde!
Kao gde? - Hajdemo na noćnu utakmicu.
Išli smo prošlog meseca. Samo ti je bezbol u glavi.
Gde onda? - Na plažu.
Pretoplo je. - Onda na vatromet, sa šlemovima.
Ja ga nemam.
Kousuke, gde ti hoćešda ideš?
U biblioteku. Da učim.
Ako nastavišda učiš po ovoj vrućini, poludećeš.
Vi ste previše slabi.
Ne pokušavamo da stignemo u medicinsku školu ili tako nešto.
Pa, šta ćete onda da radite?
Vlasnik hotela. Ili možda naftni magnat.
Budi ozbiljna sa tim!
Kaži...
Šta ćešti da radiš, Chiaki? - Ja?
Ja ću...
Vas dvoje bi trebalo da radite ozbiljnije stvari.
Ideškući?
Moram da uradim nešto za mamu.
Ne budi takva. Ostavljašme samog sa ovim momkom?
Ćao. Vidimo se. - Hej! Hej!
Hajde.
Patuljci samo niču! Svašta.
Hej! Jesi li slepa ili tako nešto?!
Žao mi je!
Ako danas...
Ako danas bude normalan dan, ne bi trebalo da bude problema.
Ali...
Zaboravila sam da je danas izuzetno nesrećan dan.
To je ludo... ali umreću.
To je to.
Da sam ovo znala, ustala bih ranije.
Ne bih se uspavala. Ne bih zakasnila.
Uradila bih bolje moj test.
Izbegla bih prepucavanje sa ona dva glupa momka.
A danas je trebalo da bude Lep dan...
Hej! Jesi li slepa ili tako nešto?!
Izvini se. Izvini se odmah!
Žao mi je!
Da li znašzašto imašoči na prednjem delu glave?
Da gledašgde ideš. Razumeš?!
Da. Jako mi je žao.
Iskreno, dete...
Mama, vidi!
Oh, već je tako kasno.
Kako...?
Kako?!
Da.
Yoshiyama-san.
Ne budi tako nestrpljiva, biće ona ovde uskoro.
Makoto!
Tetka!
Tetka Veštice!
Živa sam? Živa sam, tačno?
Ne izgledam čudno, tačno?!
Tvoje šiške izgledaju čudno.
To je bio skok kroz vreme.
Skok kroz vreme?!
Bila si na putu da te udari voz?
Sletela si sa svog bicikla?
Ali pre nego što si pala, vratila si se u ranije vreme.
Da! - To je skok kroz vreme.
Vreme ide unazad, znaš. - Unazad?
Ne možešda menjaš tok vremena.
Što znači da si ti bila ona, koja se vratila kroz vreme.
Putovala si kroz vreme i vratila si se u prošlost.
Stvarno?
To nije tako retko. Mnogo devojaka to rade u tvojim godinama.
Ne, ne, nema šanse. Nikad.
Desilo se i meni, takođe. - Stvarno?
Na primer, u nedelju sam spavala do kasno.
I pomislila sam, "Nemam osećaj da sam danas nešto uradila," znaš?
I pre nego sam shvatila, bila je opet noć. Vratilo me na početak!
Gde je nestala moja dragocena nedelja?
Nisi ozbiljna. Ja sam ozbiljna sa ovim.
Zar ti nije drago što si živa?
Probaj da izgledašmalo srećnije?
Hej.
Pomozi mi ovde. - Da.
Pokaži mi kako to radiš. - Kad bih mogla!
Ako naučištaj trik, možešto da uradišponovo.
Ne mogu, kažem ti!
Ali ti si stvarno skočila, zar ne?
Ovako? - Da, drži ga ovde.
Šta? Zemljotres?
Velika sestro, nemoj! Ne!
Žao mi je, žao mi je... ja sam kriva.
Zašto ovo radiš? Zato što sam pojela tvoj puding?
Za... zašto šta? - Velika sestro, nemoj da umreš.
Neću. - Gde ideš?
Idem u prodavnicu!
Ako hoćešpuding, idem ja da ti ga kupim.
Nema potrebe, ne brini.
Jesi li poludela? - Nisam.
Stvarno nisi? - Da, stvarno.
Prokletstvo! - Strava!
Nemoguće je putovati kroz vreme.
Ne možešsamo da skočiš. Nema šanse.
Nikad ne bih mogla tako nešto.
Evo me...
...idem!
Jao! Jao!
Gde sam ja?
Oh, natrag kući.
Puding...
Moj puding je ovde. Što znači...
Utorak, 12. juli.
Danas, japansko standardno vreme...
Zar nije bilo nekog pudinga? - Mogu li da ga uzmem?
Zar to nije za tvoju sestru?
Ona će verovatno nešto pojesti sa Kousukeom i Chiakiem.
Mogu? Super!
Ne, ne možeš, moj je!
Makoto?
Kući si?
Jao...
Puding! Gde je?
Nestao...
Video si? - Da, video sam.
Eh, šta je to?
Ta devojka je izvela strava skok. - Stvarno jeste.
I nestala je za momenat. - Kako to radi?
Opet nam priča bajke.
Ne lažem, video sam.
Da li sam... skočila?
Odlično! To... to...
To nije san.
Mogu da skočim. Mogu!
Odoh ja!
Čuvaj se! - Čuvaj se.
Koliko je sati?! - Zašto?
Pa, danas je 13. juli, znate li da je to Lep dan?
Dobro jutro!
Jutro!
Dobro jutro!
Jutro. - Jutro.
Jedva na vreme?
Verovatno bi se osećao bolje da si zakasnio?
Ti si poranio, Kousuke. Zar si zaboravio da si kreten...
Prestanite da brbljate. Trudite se da ustanete ranije.
Šta? Zašto si ti poranila danas?
Završila sam!
Takase-kun.
Hajde da zamenimo grupe. - Naravno, ali zašto?
Ne paničite. Isključi plin!
Takase-kun, aparat! - D... da.
Takase, kretenu, zapamtiću ti ovo!
Izvini...
Reci, u vezi Chiakia...
Nemam vremena sada za to.
Šta?
Ti... ti si dobro?
Makoto, jesi li odlučila između nauke i humanizma?
Možda probam da odem preko mora.
Kako to? - Kao student iz razmene ili tako nešto.
Šta to pričaš? Pala si iz engleskog na nivo 3.
Da, hajdemo. Vreme nikog ne čeka.
Hej, Makoto! - Hej!
Sodu od dinje i dve Kole.
Zašto karaoke umesto bezbola?
To možemo posle karaoke.
Odbijam tako tesan raspored.
Vreme nikog ne čeka, vreme nikog ne čeka...
Tvoje vreme je isteklo pre 5 minuta.
Onda ćemo da idemo. - Vreme je isteklo?
Sodu od dinje i dve Kole.
Zašto karaoke umesto bezbola?
Šta to radiš, Makoto? - Ništa.
U stvari, vežbam.
Kako vežbaš? I zar nisi ovde sedela, pre par sekundi?
Koga briga. Pevaj!
Vreme ne čeka nikoga, vreme ne čeka nikoga...
Vreme ti je isteklo pre 5 minuta.
Pa, onda ćemo da idemo.
Ne!
Šta to radiš, Makoto? - Vežbam.
Kako vežbaš? Zar nisi sedela ovde pre par sekundi?!
Jošnisam završila. Otpevaću hiljadu pesama!
O, izvinite. Soda od dinje, Kola i Džindžer Oil.
Vratila sam se...
Šta se desilo sa tvojim glasom? - Karaoke.
Koliko dugo si pevala, da to uradišsa svojim glasom?
Oko 10 sati.
Ne budi smešna.
Gladna sam... šta je za večeru?
Piletina.
Jedimo teppanyaki ili nešto slično! - Jeli smo to prekjuče.
Hajde, teppanyaki!
Prestani da gunđaš. Kako bi bilo da dođeškući ranije i pomogneš?
Šta... šta se dešava? - Ništa.
To je to. Navalimo!
Kako si uhvatila moju loptu? Prokletstvo!
Da, kako ih hvataš, kad si u takvoj formi?
Opet?!
Kako možešda čitaš moje udarce?!
Nema toga što ne mogu da pročitam!
Mogu sve da ih vidim! Ista osoba pobeđuje sve vreme.
Sve ovo? To je stvarno previše.
Ne brini. Tako pokazujem zahvalnost, za sve savete koje si mi davala.
Čak i da iskoristim moju dozvolu...
...mogu da se vratim u dan kada sam je tek dobila!
Tako ne trošim ni nivčić!
Stvarno, mogu da dođem i odem kad god to hoću.
Mogu ujutru da spavam koliko hoću, mogu da se vratim kad nešto zaboravim...
...i ne moram da završim u bifeu za 90 minuta!
Oh, ako nekad propustišTV šou, javi mi. Snimiću ga za tebe.
Drago mi je. - Zašto?
Izgleda da ne koristišto za nešto što je važno.
Nema šanse!
Skakanje kroz vreme je najbolje. Jednostavno ne mogu da stanem.
Svaki dan je tako zabavan! Ne mogu da prestanem sa smehom!
Kada ti tako uživaš, zar to ne znači...
da neko drugi pati, kao rezultat toga?
Da li je tako? - Ti znaš.
To je dobro.
Nije dobro, odlično je. Šta god da se desi, mogu da se vratim!
Mogu to da promenim, koliko god puta poželim.
Šta je ovo? Imašizuzetno srećan dan danas. Ti...
nećešdobiti šansu kao ovu, do sledeće godine!
Rešila si da to uradišdanas?
Srećno! - Šta ako stvarno uspe?
Senpai!
Ja? - Ne.
Hmm, to je...
Kaho!
Mi idemo! - Da.
Šta one hoće?
Samo idi.
Prestani da bacaškao devojka!
Bacaj iz ramena. Iz ramena!
Hej.
Kasniš! - Izvini.
Te devojke? Koleginice iz volonterskog kluba.
Šta hoće? - Pa...
Pitale su da li se zabavljamo.
Ne zabavljamo se, tačno? - To sam i rekao.
I? Šta onda?
Nisam bašsiguran, ali mislim da sam pozvan.
Da izađemo! - Stvarno.
Pa, šta si rekao? - Da ne mogu.
Kako zlo! - Hej, ti...
Pošto ti se poverila?
Zašto si je odbio? Ja bih se zabavljao s njom!
Slušaj ovamo...
Zar ona ne izgleda kao devojka koja ti se dopala ranije?
Ne izgleda!
Biće prekasno, ako kasnije promenišmišIjenje!
Prestani da pričašo tome.
Zdravo. - Da.
Gde je tvoj bicikl? - Malo je...
Skoči pozadi. - Vozićešme? Sreća.
Pitam se da li on stvarno nije zainteresovan?
Kad on kaže ne, tako i misli.
Malo mi je laknulo. - Zašto?
Ako nađe devojku, dobro će brinuti o njoj.
Takav je on.
Onda neće igrati bezbol.
Ne možešda budešs nekim i da igraš...
Nekako mislim da ćemo nas troje biti zajedno zauvek...
Kousuke će me grditi, zato što kasnim, a ti...
...ti ćešda me ismejavaš, jer nisam uhvatila loptu...
Makoto.
Želišli...
...da izađešsa mnom?
Stani.
Stani na sekund.
Šta je to? - Ha? - Šta si to sad rekao?
Da izađemo. - Odakle ti sad to?
Od onog: "šta ako Kousuke nađe devojku".
Ja... nisam tako ružan, zar ne?
Ozbiljan si? - Ozbiljan.
Č-Č-Čekaj malo!
Šta je sada?
Makoto?
Šta dovraga to radiš?
Ništa.
Biće prekasno, ako kasnije promenišmišIjenje!
Prestani da pričašo tome.
Zdravo. - Da.
Gde je tvoj bicikl?
Skoči pozadi.
Taj Kousuke me iznenadio!
To nije kao da je stvarno našao devojku.
Tako sada kažeš, ali kada nađe devojku, držaće se samo nje.
Ne možešbiti siguran.
Prokletstvo, ako on ode, možemo samo da hvatamo loptu.
Kao što sam rekla, zašto ne sačekamo sa...
nagađanjima, dok stvarno ne nađe devojku?
Možda je bolje tako.
U tom slučaju... hoćešda izađemo?
Odakle ti to...
Tako sada kažeš, ali kad nađe devojku, držaće se samo nje.
U- Usput, moja sestra je takav idiot!
Ha? Pričao sam o Kousukeu!
Hajde da pričamo o mojoj sestri!
Ako Kousuke nađe devojku... - Moja sestra je...
Hoćešda izađemo?!
Biće prekasno da promenišmišIjenje kasnije.
Prestani da pričašo tome.
Ha? Makoto, penji se. - Dobro sam.
Hej, šta je sa tobom odjednom?
Šta je sa njom?
Mora da si ti kriv! - Zašto?
Mislila sam da ti se sviđa Chiaki.
Mislišda treba da brinešo njemu zato što je on igrač, tačno?
Pa, rekla sam to ranije, ali...
Zašto to radiš? Mogla bi jednostavno da izađešs njim.
Ne, ne, ne, ne. - Zašto?
Ne mogu da shvatim da budem bilo šta, sem prijatelja sa Chiakiem.
Ako ne bude išlo, možešsamo da se vratišu vreme pre izlaska.
Možešda uradišto, zar ne?
Nema potrebe za tim.
Postoji i mogućnost da se zaljubiš, pre nego to shvatiš.
To se neće desiti NIKAD!
Da... jer ti to sprečavaš.
Jadan Chiaki... Toliko se trudio da ti kaže kako se oseća.
Ali on nema pojma, ha?
Chiaki je prešao u našu školu ovog proleća, tačno?
Prošao je kroz mnogo škola, tačno? - Izgleda.
Je li istina da se vratio iz inostranstva?
Valjda. Tako je glup.
Znači da nije... - Totalno.
Pitam se šta se desilo u njegovoj prethodnoj školi?
Zašto ga ne pitaš? - Ne znam njegov e-mail.
U istoj ste učionici!
Ti si jako dobar prijatelj sa njim.
Neću to da ga pitam.
I nismo toliko bliski. - LažIjivice.
Nismo, kažem ti.
Prestanite!
Prskaju ga sa tim crevom. - Prestanite!
Ko je to?
To je Mamiya!
Niste jošzavršili?
Vidimo se, Takase! - Zdravo.
Čoveče, potpuno si mokar.
Takase, jesi li dobro?
Juče su prosuli kolu na mene, pa sam im vratio sa kafom i mlekom.
Ako to radiš, nastaviće da te zadirkuju, tačno?
Hej, Makoto!
Gledala si utakmicu juče? Saito vrši ludi pritisak!
Gledašna stranu sada. - Ne gledam.
Šta to smerašsada? - Ništa.
Ispljuni. Šta to smeraš?
Rekla sam, ništa!
Šta nije u redu?
Konno, ti...
Zašto si mi tražila da se pržim na toj temperaturi?
Ah, ne... Nisam to mogla da znam...
Ti si kriva, glupačo!
Ko je glup? Nastavi tako i gađaću te s ovim!
Hej! - Da, baci to!
Izvini, nekako je skliznulo.
Glupačo!
Kakav nepristojan tip. Naziva druge glupim?
Ti me nazivašglupačom sve vreme.
U mom slučaju, to je termin za nežnost.
Hajde, kad je pokret? Ne ostavljaj me da visim ovde.
Zar ona nije slobodna danas? Mislišli tako, Hayakawa-san?
Potpuno si u pravu.
Zašto tako zvanično?
Ah, pa, nismo bašpuno pričali...
Makoto!
Ona nije ovde. - Zašto nije?
Da li se nešto desilo?
Ne, ništa.
Verovatno si je iznervirao nekom glupošću.
Nemoj da kažešda ima velika stopala ili tako nešto. Osetljiva je na to.
Rekao sam, ništa se nije desilo!
Ništa!
Ništa, tačno?
Baci već jednom!
Ne mogu da bacam, dok razmišIjam!
Nema svrhe. Ne shvatam.
Oh, to je od Yuria.
"Nešto stvarno divno se dešava. "
Nešto divno?
Da.
Sačekaj sekundu.
Šta je to bilo...
Požuri, ili će se prodati.
Danas se stvarno ne osećam dobro...
Nema šanse. Hoćešda odeškod bolničarke?
Ne, dobro sam.
Hej, požuri! To treba videti!
Stani, Takase!
Vi niste stali, kad sam rekao da stanete!
Žao nam je!
Da vam je žao, ne biste to ni radili!
To je opasno. Hoće li neko reći učiteljima?
Hej, gledaj ovo!
Takase-kun, stani! Takase-kun!
Konno!
Samo mi naređuješ, zar ne?!
N- Nisam!
Jesi!
Šta?
Zašto? Prokletstvo!
Prokleto sve!
Stani! - Takase!
S- S-Stani...
Takase!
Chiaki!
Kakav gadan zvuk! - Stvarno.
Brzo, zovite učitelja! - Gde je učitelj?
Nisam ja kriv! Ja... ja...!
Yuri! Yuri? Jesi li dobro?
Ne plači. Nije tako ozbiljno.
Šta ako mi ostane ožiljak?
Onda ću ja da uradim nešto u vezi toga.
Nešto?
Uradiću nešto.
Ne dečaci. - Boli li te?
Daj da vidim. - Ne.
Samo uradi to.
Hvala.
Žao mi je, stvarno! - Zašto?
Mislim, stvarno mi je žao.
Stvarno, ko jošide na noćnu utakmicu na prvom sastanku!
Zar nije trebalo da nas troje idemo zajedno? Jedva sam čekala!
Zato i kažem da mi je žao!
Hayakawa-san kaže da je u redu da idemo.
Dakle, izlazite? - Naravno.
Dobro si, Makoto? - Stvarno?
Zar ne mogu?
Ali da, Yuri-chan razume moje hobije.
Srećnik!
Hej, glupačo! Gledaj gde bacaš!
Stigao sam.
Hm, gde je večera?
Spremam je bašsada. - Zašto?
Velika sestra je sve pojela.
Guska!
Šta je sada? Pošto je rekao da mu se sviđam!
Mogla sam da umrem...
Šta je ovo?
90?
Makoto!
Pusti me!
Dosta mi je.
Totalna naivčina.
Svet je pun laži.
Možemo da igramo samo hvatanje.
Namamiću Chiakia ovde sutra.
Svet nije fer prema Yuri.
Ako mu kažem da si usamljena, sigurno će da dođe.
Nisam bašnešto usamljena.
Nije otišao sa Hayakawa, jer si ga ti ubedila?
Nisam ga ja ubedila!
Oh?
Čemu to "oh"?
Kakva propast.
Zašto ti ne nađešdevojku?
Ako i ja nađem devojku, bićešpotpuno sama.
Mislila sam da ti se sviđa Kousuke-kun.
On je jedini koji ti pomaže kad si u nevolji, tačno?
On se svima sviđa.
Izađi sa njim. - Odakle ti ta ideja?
Znaši sama... ako ne ide, možešda se vratišna ono od pre.
Neću to da uradim. - Zašto?
Igrati se sa tuđim osećanjima... - Previše okrutno za tebe?
Zar to nije ono što si radila, kada si se vraćala kroz vreme?
Tako ti to vidiš?
Pretpostavljam.
Ti si veštica.
Ti si stvarno tetka Veštica.
Ta slika... - Primetila si?
Da, ona koju restaurirašoduvek.
To je misteriozna slika. Ako je gledaš...
duže vreme, osetićešse potpuno smireno.
Ne znamo ko je naslikao, ni da li ima umetničku vrednost.
Ali... naučili smo jednu stvar tokom restauracije.
Ova slika je naslikana pre više stotina godina, u vreme rata i gladi.
Zašto bi neko naslikao ovu sliku kad je svet bio na ivici propasti?
Šta ćešda radiš, Konno? Ti si jedina koja se jošnije uklopila u raspored.
Konno.
Konno! - Da!
Nemoj da se opustišsamo zato što si dobro uradila test.
Da!
Čudno...
Bilo je 90 pre neki dan.
Da, idi i pitaj je. - Hm... ali...
Šta?
Č-Č-Čekaj!
Šta, šta, šta, šta, šta?
Konno-senpai, mi smo iz volonterskog kluba.
Imamo ozbiljno pitanje, da ti postavimo.
To... to nije ništa!
Ranije, ti i Kousuke-senpai... - Bili ste stalno zajedno, zar ne?
Pa... - Stanite!
Ipak se zabavljate?
Zar ne? - Zar ne?
Počelo je jošdok sam bila u osnovnoj školi.
Klub volontera iz Kuranose srednje škole je došao...
u dom za stare, gde je bila moja baka.
Baki je jako dopao jedan od članova, i pričala mi je o njemu mnogo puta.
"On je Ijubazna i divna osoba," stalno je ponavljala.
Pošto sam to čula toliko puta, dopao mi se iako ga nisam poznavala.
Kakva divna priča.
Kad sam pošla u srednju školu, saznala sam da se zove Tsuda Kousuke.
Dakle, takve se stvari ipak dešavaju...
Ali, kao što vidiš, ona je jako stidljiva.
Pa smo je ubedile da deluje.
Onog dana nam je konačno priznala.
Oh, onog dana.
Kousuke-senpai je rekao...
"Već postoji neko ko mi se sviđa. "
"Zato, žao mi je, ali ne mogu da izađem sa tobom. "
Oh... pa...
Nije bilo ništa takvo.
"Neko ko je obično glup dobija bolje ocene od mene. "
"Ne mogu sebi da dozvolim lenčarenje, pa... "
"Jako mi je žao, ali... "
Taj "neko glup" treba da sam... ja?!
I onda je Kousuke-senpai rekao...
...da neće da izađe sa njom!
Ali šta je bilo sa vama kasnije?
Nešto kao totalno suprotno?!
Molim te da objasniš! - Č-Č-Čekajte malo.
Razumem. Razumem.
Uradiću nešto u vezi toga.
Nešto? - Nešto?
Nešto!
Jao!
Šta je sa njom?
Hm, to je...
Kaho!
Hm...
Kousuke!
Ha? Zar nisi otišla na teren?
Ovo je važnije, njena baka kaže da je...
stvarno zahvalna za tvoju pomoć u domu za stare.
Bravo, Kousuke! A onda...
K- Kako znašmoju baku?
Kako? Ja... srela sam je na terenu za kuglanje...
Ona je vezana za krevet! - A, ne tamo...
Zovi me kad završite razgovor.
Čekaj, Kousuke!
Jošjedan pokušaj!
Jaoj!
Hm, to je...
Kousuke!
Ha? Zar nisi otišla...
Kao prvo, ti si kukavica! Ne budi Ijubomoran na moje ocene!
I to nema ništa sa ovim, u redu?
Zašto iskačešniodakle i hvališešse?
I sa čim to nema nikakve veze?!
Kao što sam rekla, moje ocene nemaju ništa s tim, što se ti sviđašKaho!
Ti... ti grešiš. Ti grešiš!
Čekaj, Kaho-chan! - Rekla je da grešiš.
Kousuke, čekaj!
Šta?!
Moram da počnem sa nečim osnovnim...
Velika sestro, zašto se muvašovuda tako rano?
Došla sam prekasno! I kasnim, za oboje!
Makoto, breskve!
Breskve!
Loša sreća.
Oh-oh, to je zahvat! - Nije dobro.
Šta to bi? - Strava.
Ne gledajte, nastavite!
Svi vi, sklanjajte se.
Kaho!
Stvarno ne shvatam, ali rekla je da dođešu dvorište.
Ko?
Gde idemo? Šta hoćešod mene?
Znaćeškad dođemo tamo. - Makoto...
Kasnije. - Predajem se, predajem se.
"Dođi u dvorište"... zbog ovoga?
Nemam pojma...
Leti!
Eto!
Jao... Šta dovraga to radiš?
Boli me.
Oh, sranje!
Možešli da ustaneš?
Jesi li je uganula? - Dobro sam.
Ne, nisi. - Kousuke-senpai!
Nasloni se na mene. - H-Hvala.
Ovo je veliki napredak.
Može li biti...?
Skoro je sigurno da može...
U redu!
Osećam se kao da sam uradila dobru stvar!
Kakav je to osećaj sreće?
Menja se ponovo!
Deset?
Deset znači...
Jedan?
Nema nikoga ovde. Da nisam poranila?
Evo nas...
Izvinite! Mogu li da pitam nešto?
Yuri?
Mislila sam da je neko bio ovde...
Zašto?
Pozajmila sam rečnik za tebe. Zaboravila si da si danas dežurna?
Oh, tačno.
Znam. Stvarno bi trebalo da više cenišnaše prijateljstvo!
Pa, šta si htela da pitaš? - A... ništa.
Razumem.
Yuri...
Nisi videla nekoga dok si dolazila?
Nekoga?
Ne, nema veze.
Razumem.
Kousuke? "Izgleda da treba da priznam. "
Zašto misli da treba da se zahvali zbog toga?
Nema šanse...
Ma... ko... to... eto.
Gde je tvoja kuća?
Pored stanice u južnoj oblasti.
Bolje da svratimo na kliniku.
Tvoja kuća je blizu nje.
Usput, Makoto...
...na putu ovamo srela sam...
...Chiaki-kuna.
Kousuke!
Otišao je kući.
Da, držeći za ruku tu prvakinju.
Otišao!
Kousuke? - Ja sam.
Vidi, tata, možešli da lečišuganuće?
Ne, nisam ja.
Da, sada.
Hvala.
Ostavite poruku posle...
Prokletstvo!
Šta da radim? Da se vratim kroz vreme?
Ali ovo nije kao da se nešto već desilo...
I- Izvinite...
Nije bilo neke biciklističke nesreće ovde?
Ne... mislim da nije.
Hvala vam.
Nesreće su strašne.
Kousuke? Gde si? Kousuke?
Chiaki.
Kousuke je otišao kući.
Čoveče, nijedno od vas nije došlo na teren.
Izvini. - Ja čekam.
Reci...
Hoću da te pitam nešto jošodavno.
Da li je bezbol sa mnom zabavan?
Šta je to?
Volim da igram bezbol sa tobom.
Sigurno si loša, za nekoga ko voli igru.
Ti si dobar samo u gruboj igri.
Bolje je biti dobar u tome, nego u ničemu.
Čemu se to smeješ?!
Samo se osećam kao da odavno nismo pričali.
O čemu to govoriš? Pričali smo jutros.
Oh, tačno. U pravu si.
Toliko ti nedostajem?
Šta? Glupost! - To je šala. Čoveče...
Vidi...
I ja tebe hoću nešto da pitam. - Šta?
To je stvarno glupo pitanje. - Šta je?
Pa... - Samo kaži, hajde.
Jesi li ti skakač kroz vreme?
Jesi, zar ne?
Hej, Makoto!
Makoto!
Vidi...
I ja tebe hoću nešto da pitam.
To je stvarno glupo pitanje.
Pa... - Č-Č-Čekaj malo.
Hajde da pričamo o mojoj sestri. - Zašto?
Znaš, ona je tako glupa... - Hej, ja pokušavam da...
Nije važno. Ja čekam.
Kako je on...?
Nula? Znači to je stvarno bio broj koliko puta mogu da skočim kroz vreme.
Protraćila sam poslednji put na nešto glupo...
Oh, pa... bar znam da je Kousuke sada dobro.
Hej, Makoto!
Pozajmiću tvoj bicikl na malo duže vreme.
Čekaj, Kousuke!
Ko...
Hej! Jesi li slepa ili tako nešto?!
Izvini se! Hej!
Stani, Kousuke!
Kousuke!
Stani!
Kousuke, Kousuke!
Jel ona dobro?
Hej, ozbiljno je povređena!
Zovite hitnu pomoć!
Kako je ona...
Stani, stani, stani!
Sttani, stani, stani, stani!
Stani, stani, stani, stani!
Stani...
Stani!
D- Da li je stao?
Znači, to si stvarno bila ti.
Chiaki?
Šta ti radišovde?
Gde je Kousuke?
Jošuvek kući, pretpostavljam.
Ali upravo je...
Ti... ti si to uradio?
Ti možešda skačeš? I ti?
Kad bih ti rekao da dolazim iz budućnosti...
...da li bi se smejala?
U mom vremenu...
...izumeli su napravu sa kojom možešslobodno da putuješkroz vreme.
Ova stvar ovde. Koristi se da napunišsvoje telo.
Ja koristim tu stvar da putujem kroz vreme.
Ali onda mi je uspelo da je negde izgubim.
Poludeo sam.
Tražio sam je svuda i konačno sam je našao.
U naučnoj učionici.
Ali bila je već iskorišćena.
Ali mi je drago.
I onda je neki idiot napunio.
Bio sam budan svake noći, misleći da je neko koristi za loše stvari.
Z- Zašto?
Zato.
Zato?
Zato što je tamo bila slika koju sam hteo da vidim.
Bez obzira koliko je daleko bila... Bez obzira gde je bila...
Bez obzira koliko opasno može da bude...
Hteo sam da je vidim.
U mom vremenu, već je bila uništena u požaru.
Gde je bila pre toga, bilo je nepoznato.
Jedini sigurni dokaz da ona postoji...
...bio je u ovom vremenu, ovog godišnjeg doba, na ovom mestu.
Samo si hteo... da je vidiš?
Samo sam to hteo.
Hteo sam da je se sećam, celog svog života.
Ali...
Više nema svrhe. Uopšte nema.
Ne možešviše da se vratiš? Hej, kako to misliš?
Kao što sam rekao, ne mogu da se vratim u moje vreme.
Ali zašto?
Da se vratim i popravim bicikl koji će Kousuke da vozi...
Iskoristio sam preostalo punjenje.
Šta... Šta ćešda radiš?
Ne mogu ništa da uradim.
Zašto si to iskoristio?!
Zašto to nisi sačuvao za pravo vreme?!
To je bilo pravo vreme.
Ti se ne sećaš, ali Kousuke i ta devojka su poginuli kod rampe.
Sigurno bi neko plakao zbog krivice, pa nisam imao izbora.
Morao sam da se vratim nazad, ali pre nego što sam primetio, bilo je leto.
Biti sa vas dvoje...
...bilo je previše zabavno.
Bilo je to prvi put da vidim pravu reku.
Bio je to prvi put da vozim bicikl.
Bilo je to prvi put da vidim koliko je beskrajno bilo nebo.
A pre svega...
...bio je to prvi put da vidim toliko Ijudi na jednom mestu.
Reci... Chiaki.
Može li to da bude...
...da postoji veza između slike...
...i budućnosti u kojoj si živeo?
Hej, reci mi.
Sviđa mi se ovo vreme.
Vi imate bezbol.
Tamo neće biti više bezbola?!
Gde to gledaš, glupačo?
Prestani da se muvašokolo.
U vezi te slike...
U vezi te slike!
Ako sačekašjošmalo, moći ćešda je vidiš.
Restauirana je bašsada...
Hajdemo zajedno! Nas troje, uključujući i Kousukea.
Mislim, letnji raspust samo što nije počeo!
Hej, Chiaki. Chiaki!
Žao mi je, ne mogu.
Nestaću sutra.
Z- Zašto?
Ljudi iz prošlosti ne smeju da znaju za skakanje kroz vreme.
Prekršio sam pravilo.
Zato...
Neću te više videti.
Ja ću da ćutim! Neću da kažem nikome!
Chiaki? Gde si?
Hej, Chiaki...
Chiaki...
Rekao si da idemo na utakmicu zajedno!
Žao mi je.
I rekao si da ćemo da napravimo vatromet!
Stvarno žalim.
Zar ne želišda me vidiškako igram?
Žao mi je, voleo bih to da vidim.
Idiot!
Chiaki!
Chiaki, čekaj! Chiaki!
Zašto je Chiaki-kun napustio školu?
Čula sam da je upao u neprilike i da ga jure jakuze!
Stvarno? Zar nije to zato što mu se roditelji razvode?
Kažu da je oženio neku stariju devojku.
Čula sam da je trudna.
Šta, stvarno?!
Hej, šta se desilo, Makoto?
On nije takav!
Čuo sam da je izudarao nekog momka bokserom.
Čuo sam da ga je prebio čekićem.
Ili ga je izbo nožem.
Rekao sam da on nije takav!
Hej, Kousuke!
Hej! Kousuke!
Šta se dešava...
Zaboravi na mene... Ni tebi nije ništa rekao?
lako si mu se sviđala...
On ti je to rekao?
To je planirao.
Nisi primetila?
Pa, nisi nikad bila dobra u tim stvarima.
Možda ti zato nije rekao.
Kousuke.
Ja sam užasna osoba.
Neko kaže nešto vežno...
...ali ja to pokvarim.
Zašto nisam propisno saslušala?
Makoto?
O čemu to govoriš?
H- Hej!
Smirila si se?
U stvari...
Mislila sam da ćešostati prijatelj sa obojicom, Kousukeom i Chiakiem.
Diplomiraćešbez sastajanja sa nekim od njih...
...i na kraju ćešzavršiti zabavljajući se sa nekim trećim.
Tako sam i ja mislila, do juče.
Ali nije tako, zar ne?
Prvi put sam se zaljubila u srednjoj školi.
Postali smo jako bliski, od trenutka kad smo se sreli.
Bilo je kao da se poznajemo jošod detinjstva.
Ali završilo se, pre nego smo potpuno odrasli.
Zašto?
Verovatno je tajming bio loš.
Šta on sada radi?
Pitam se...
Rekao je da će se sigurno vratiti jednog dana.
Mislim da nisam planirala da ga čekam.
I toliko vremena je prošlo.
Nije trajalo dugo.
Kao treptaj oka.
Ali, Makoto...
...ti nisi kao ja, tačno?
Ako neko zakasni na sastanak...
...hoćešli da istrčišnapolje da ga tražiš?
Makoto, lubenica!
Oče!
Šta je sa njom? Ne jede... Čak ni lubenicu?
To je slomljeno srce. - Nema šanse.
Miyuki, to je bilo nepristojno.
Ako neko zakasni na sastanak..
...hoćešli istrčati napolje da ga tražiš?
Zašto?!
Trebalo bi da bude nula...
Može li biti...
Makoto! - Velika sestro! - Ne radi ništa glupo, Makoto!
Makoto!
To je zato što se Chiaki vratio nazad na vreme!
Onda se ovo odnosi i na njega!
I Chiaki to može...!
Evo me... idem!
U redu, bez priče.
Ko si ti? - Ja sam Tsuda, ovo je Konno.
Ovo je učenik iz razmene, Mamiya Chiaki-kun.
Devojka?
Makoto, dođi ovamo!
Vidimo se, Makoto.
Čuješli to? On koristi tvoje prvo ime.
Makoto.
Hajde da izađemo.
Zbog "šta ako Kousuke nađe devojku".
Ja... nisam tako ružan, zar ne?
Makoto?
Jesi li dobro?
Pitam se šta Chiaki-kun radi kad je slobodan.
Ne može da igra bezbol po ceo dan.
Yuri.
Znaš, ja...
...imam nešto da ti kažem.
Šta to?
Ja... sviđa mi se Chiaki.
Žao mi je.
Razumem.
Tako sam i mislila.
Srela sam ga kad sam dolazila.
Idi.
Makoto.
Vreme ne čeka nikoga.
Makoto!
Kousuke?
Gde je Chiaki?
Umorio se od čekanja i otišao je na teren.
Prilično je besan. Bolje je da požurimo.
Ostavljašsvoju devojku samu? Posle svog mog truda...
Devojku? Koju?
Oh, Tačno! Vratila sam se toliko nazad...
O čemu to govoriš?
Ja, to je...
Reci, zašto ne pozovešte devojke da igraju sa nama?
Idi i pozovi ih! - Zašto?
Zato što je zabavnije kad ima više Ijudi.
Da li ih poznaješ? - Na neki način.
Takođe...
Ako hoćešda koristišmoj bicikl, koštaće te 5.000 jena.
Razumeš? 5.000!
Hej, kako to misliš?!
Reci "Igraćemo bezbol zajedno" jesi li me čuo?
I takođe...
Hvala što si me čekao!
Makoto!
Gledaj ispred sebe dok trčiš!
Naravno!
Kasniš. Gde je Kousuke?
On neće doći.
Šta je sa njim?
Gde si to našla?
Ne... znašli šta je to?
Znam.
Ko ti je rekao? - Ti.
Nisam! Nisam mogao!
Rekao si mi sve. O vremenu u kome živiš.
O ovoj napravi. Sve.
H- Hej.
Kao što sam i mislila. Drago mi je.
Odakle si ti? - Iz budućnosti.
Možešda skačeš? - Ne više.
Dakle, ja sam ti to rekao?
I ti si mi poverovala?
Kakva luda. - Možda.
Došla si samo da mi to kažeš?
Zašto sam pričao... idiot.
Slika... moći ćešda je vidiš u budućnosti.
Neće nestati, ni izgoreti.
Jošuvek će postojati, i u tvom vremenu.
Pobrinula sam se za to.
Računam na tebe.
Morao sam da se vratim, ali pre nego što sam primetio, bilo je leto.
Biti sa vama je bilo tako zabavno.
To nije ono, što si rekao ranije.
Šta sam rekao?
Neću da ti kažem.
Zašto?
Hajde, šta sam rekao?
Neću da kažem.
Reci mi. Želim da znam.
To je par. Par!
Uhvatili smo ih. Par, par!
Zavežite, idioti!
Bežite, brzo!
Pozdravi mi Kousukea.
I reci mu da mi je žao što to nisam uradio sam.
I takođe...
Makoto.
Šta je?
To je nešto što želim da kažem već dugo vremena.
Ti...
Pobrini se da se ne povrediš, dok se vozišokolo.
Znaš, nisi bašpažIjiva.
Razmisli malo pre nego što deluješ, u redu?
Kakva primedba.
To je sve što imašda kažeš na kraju?!
Idiote, brinem se, znaš.
Lepo. Hvala ti što brinešo meni.
Pa, požuri i idi!
Zašto si pobesnela?
Idi, rekla sam!
Vidimo se. - Vidimo se.
Zašto to?
Ja ću čekati u budućnosti.
Doći ću tamo. Dotrčaću tamo.
Makoto.
Makoto!
Hej, Makoto!
Stvarno, šta se dešava?
Zaboravi mene... On nije ni tebi ništa rekao?
I napustio je školu iznenada, da bi učio van zemlje?
Nemoj da me zasmejavaš!
Žao mi je!
Kaho, u redu je.
Verovatno je odlučio da uradi ono što je želeo.
Da li si čula nešto?
Ne baš.
Ništa.
Tamo!
Izvini. - Kaho, nisi koncentrisana.
Dobra sreća.
I ja sam odlučila šta ću da radim od sada.
Šta? - To je tajna.
Šta je to?
Možda kasnije.
Konno-senpai!
Da!
Evo!
Dobro bacanje!
Evo me!
Evo!
DEVOJKA KOJA JE SKAKALA KROZ VREME