În ultimele săptămâni am văzut cu toții lucruri care nu ar trebui să fie.
Și totuși sunt.
Ceva care a „armat” mările împotriva noastră.
Că ceea ce se întâmplă în mare este într-un fel
este o reacție la ceea ce i-am făcut.
Acesta ar putea fi un drum foarte periculos de coborât.
Nu avem timp de prudență.
Această nouă inteligență, aș putea să întreb cum o numești?
Deocamdată am început să le numesc: yrr.
Am preluat același semnal. În Oceanul Artic.
Nu pot garanta că vom reveni în viață, așa că...
Sunetele pe care le-am captat erau concentrate în Arctica
și Antarctica.
Logica dictează că o persoană sau un animal,
este mai probabil să trimită mesaje din locurile pe care le frecventează cel mai mult.
Și cred că putem presupune același lucru pentru Yrr.
Sugerați ca Yrr să aibă un fel de casă?
Nu cred că avem suficiente informații pentru a face această presupunere.
Putem presupune că Yrr,
la fel ca orice specie marine foarte evoluate, au un teren de reproducere.
Și dacă o fac, probabil că nu este un singur site.
Probabil că sunt mai multe, pentru a le asigura supraviețuirea.
Care credeți că ar fi și în Arctica sau Antarctica?
Noi facem.
Dacă există un teren de reproducere,
ne așteptăm că ar necesita o presiune ambientală ridicată
care ar fi esențial pentru biologia lor reproductivă.
Părerea mea,
din ceea ce am văzut aici până în prezent,
este că ar fi cel puțin cinci până la cinci-cinci-cinci kilometri mai jos.
Bine, Charlie. Ești treaz.
Având în vedere declinul gheții marine, mai multe zone din Arctica au devenit
mai accesibil din lumea de sus.
Una dintre aceste zone este Molloy Deep,
care are puțin peste cinci virgulă cinci kilometri în adâncime,
și este una dintre zonele în care Sam a captat cele mai multe semnale.
Yrr ar fi putut trăi la aceste adâncimi oceanice
timp de zeci, chiar sute de milioane de ani.
Netulburat și necunoscut.
Crezi că ar trebui să tragem un curs către Molloy Deep?
Noi facem.
Gheața tinde să se împrăștie și să absoarbă sunetul.
Trebuie să facem un test pentru a vedea dacă echipamentul nostru este suficient de puternic
pentru a difuza prin ea.
Ar trebui să începem să vedem niște gheață când intrăm în Oceanul Arctic.
Putem rula testele atunci.
Putem scoate HOV-ul pentru un test de funcționare în același timp.
Înainte de a întâlni chestia asta, ar fi bine să fim pregătiți pentru asta.
Pe lângă interviurile cu toți cei de la bord,
veți ține și jurnalele scrise?
Da.
Și voi încărca toate interviurile la sfârșitul zilei pe serverul tău.
Împreună cu rudele apropiate, detaliile de contact în caz de urgență ale tuturor celor aflați la bord.
Sunt sigur că familiile lor vor aprecia.
Voi încărca jurnalele scrise în același timp.
Sper că nu voi avea niciodată nevoie de ele, dar în cazul în care nu te întorci...
Dosarul misiunii doctorului Johanson
și toți cei care i s-au alăturat trebuie păstrați.
Pentru informațiile pe care le conține și pentru istoria pe care o creăm.
Avem camere pe puntea principală, sala mașinilor, hangar,
oriunde pe navă există activitate,
astfel încât să fim cu ochii pe ce se întâmplă în timpul implementărilor,
prinde orice probleme înainte ca acestea să apară.
Dacă vrei să arunci o privire la filmare,
dacă vrei să-l folosești în rapoartele tale, șterge-l cu mine.
Eu voi.
Vă rog.
Dacă vrei să filmezi echipa, mă întrebi pe mine.
Vrei să filmezi într-o cabină, în bucătărie,
în altă parte pe navă, mă întrebi.
Da domnule.
Tragem cursul...
Viața pe o navă este un bol de pește,
chiar și fără ca camerele de luat vederi să intre în afacerile tuturor.
-A inteles? - Înțeles.
Domnule Kofi, șaptezeci și nouă de grade, opt virgulă unu două minute nord,
zero două grade patruzeci și nouă-virgulă zero est.
- Roger asta, căpitane. -O întrebare.
Când primesc un interviu cu tine?
-De îndată ce găsesc un moment. - Și când va fi exact asta?
-Poate că mâine voi găsi ceva timp. -O să te țin de asta.
- Și este „Da, căpitane”, nu „domnule”. -Da, căpitane.
Am stabilit că semnalul pe care l-am preluat
este probabil să fi venit dintr-o „inteligență”.
Provocarea acum
este să le anunțăm că îi putem auzi.
Și dacă ei răspund,
pentru a crea blocurile prin care putem comunica.
Dar, având în vedere gravitatea tot mai mare a atacurilor,
există șanse destul de mari să murim înainte să ajungem să facem asta.
-Poți să încerci să fii puțin mai puțin... -Ce?
-Defetist? -De ce să-l înveli?
Poate spune ceva de genul: „Misiunea nu este lipsită de pericole
și muncim incredibil de mult pentru a ne asigura...”
De ce nu scrii rândurile, iar noi le spunem pentru tine?
Ar trebui să fie firesc.
Eram firesc.
Știm că Yrr modifică cumva morfologia
și comportamentul speciilor în care intră.
Credem că trebuie să aibă legătură cu sistemul nervos.
Primul lucru pe care trebuie să-l facem este să facem o analiză a țesutului nervos
de midii, balenă, homari și crabi infectați de Yrr.
Și dacă ai dreptate, că Yrr se schimbă
speciile în care intră pentru a le face să atace?
Apoi găsim o modalitate de a inversa procesul.
Mi-am făcut antrenamentul cu vehiculul subacvatic acum doi ani, pe un vechi submarin de salvare.
Elementele fundamentale sunt aceleași, acesta are doar câteva clopote și fluiere,
prin amabilitatea Mifune Enterprises.
-De ce tu? -De ce eu ce?
De ce faci filmul?
M-am oferit.
Deci, știi, arăt mai bine din stânga.
O sa tin minte asta.
Putem reveni la asta?
Vezi dacă mai sunt resturi în bucătărie.
Sigur, mă voi îndrepta mai jos.
-Voi arunca o privire. -Mulțumiri.
Ce-i asta?
Inginerie, ce e cu PS-ul?
Ieșirea generatorului arată în regulă. Rechizitele arată bine.
Vine Riku?
E puțin sub vreme.
Cécile i-a dat ceva pentru a-i calma stomacul.
Te obișnuiești cu senzația de rostogolire. Totuși, necesită timp.
-Ești bine? -Pe mine?
Sunt bine. Stomacul de fier.
Când eram în liceu, lucram într-un parc tematic japonez.
Banii nu erau grozavi, dar cursele erau gratuite.
Și am învățat dacă vreau să mă distrez,
Ar trebui să trec peste răul de mișcare.
De asemenea, am învățat să trec peste mâncarea groaznică a parcului tematic.
Sincer să fiu, când am văzut prima dată prezentarea ta ICPO,
Am crezut că sunteți nebuni cu toții.
O forță de viață inteligentă, care trăiește în ocean în tot acest timp?
Deci de ce ai venit?
domnule Mifune.
M-a convins.
Și am învățat să nu mă îndoiesc de instinctele lui.
-De cât timp lucrezi pentru el? -Paisprezece ani.
Am auzit o discuție pe care a ținut-o la universitatea mea
despre modul în care sursele regenerabile ar alimenta lumea de mâine.
Companiile lui deja pivotau,
cu mult înaintea celorlalți giganți ai energiei, cu mult înaintea tuturor.
M-am prezentat lui și i-am spus: „Când voi absolvi, voi lucra pentru tine”.
Că am vrut să fiu în frunte,
nu ariergarda, din orice profesie pe care am ales-o.
Deci, dacă se dovedește că el are dreptate, că tu ai dreptate...
Vreau să fiu aici pentru asta.
Cred că avem nevoie de un nume mai bun pentru Yrr.
Dacă le găsim și spunem lumii ce am descoperit,
trebuie să fie ceva ce oamenii își pot aminti.
Ceva ce pot pronunța.
Cred că avem lucruri mai importante de care să ne îngrijorăm.
Lumea tocmai s-a schimbat.
Spune-mi, ce e mai important de atât?
Acum că am izolat secțiunea transversală
din mesajele pe care le-am preluat,
următorul pas este să difuzați acele mesaje înapoi către Yrr.
Apoi adăugăm un vârf al nostru:
plânsul unui copil de om.
O schimbare mică, dar distinctă a semnalului,
ca să știe că nu le redăm doar semnalul.
Acum, dacă primim ceva înapoi și include vârful nostru,
vom ști că ne-au auzit.
-Vedeți zona care strălucește? -Da.
Indică un nivel anormal de ridicat de glutamat,
ceea ce sugerează că Yrr urmăresc receptorii NMDA de pe celulele nervoase.
-NMDA? -N-metil-D-aspartat.
Receptorii NMDA reglează comportamentul.
Gândiți-vă la ele ca la antene satelit care comunică cu fiecare colț
a sistemului nervos, informând organismul asupra modului de reacție.
Scuzați-mă.
Glutamat. Acesta este un stimulent al receptorului NMDA.
Care, dacă avem dreptate, Yrr sunt cumva
injectarea în specii pentru a prelua controlul asupra lor,
ca un păpușar care trage sforile păpușilor sale.
Sau o armată, care marșează la ordinele ei.
-Am auzit că pleci la scufundări. -În timp ce Sam își face testul de comunicații.
Căpitanul vrea să se asigure că chestia asta chiar plutește.
-Este proaspătă? - Tocmai am reusit.
Trebuie să ne asigurăm că se poate scufunda până la adâncime
unde crezi că ar putea trăi chestia asta.
Merge cineva cu tine?
Momentan merg singur.
-Nu ai spus că tocmai ai făcut asta? -Da.
-Nu am spus că e bine. -Nu ești om de știință?
- Tu măsori lucrurile... - Asta e chimie. Sunt biolog.
Există o mulțime de oameni la bord care pot face cafea.
Ultima dată când am verificat, am fost singura altă persoană de aici cu vreo pregătire într-un HOV.
Mi-ai spus că te-ai antrenat pe un submarin de salvare distrus.
Bine...
Cu atât mai mult motiv să vin cu tine. Pot învăța ceva nou.
Bine.
Dar când ne întoarcem...
Bolnav...
-Poți să mă înveți cum să fac cafea. -Da.
Foarte încet înainte, domnule Kofi, apoi opriți motoarele.
Comunicații, începeți difuzarea. Repet, începe transmisia.
Începem.
-Gata? -Gata.
Toate sistemele merg, gata de coborâre.
Ai grija la cap.
Se solicită conexiunea, HOV la pod.
-Recepţionat. -Totul gata.
Mergi cu motorul unu, doi, trei, cinci.
Optzeci la sută.
Eliberarea în piscină.
-Aerisirea aerului din rezervor. - Deschiderea ușilor inferioare.
-Te superi daca ma uit? -Bine cu mine.
-Căpitan? -Uite, da. Film, nu.
Va trebui să vorbești cu mine cândva.
-Mai tarziu. -Când?
Mai tarziu.
Se nivelează la o mie cinci sute de metri.
Ce-i asta?
Nu am nici o idee.
-Poti vedea ceva? -Nu.
-Comms? -Am prins ceva la sonar.
-Un fel de masă. - Vom arunca o privire.
Avem ceva.
Ceilalți ar trebui să audă asta.
Bridge, ventilatoarele noastre de epurare cu CO2 au eșuat.
Rămâm fără aer curat.
Trecerea la backup.
Bridge, copiezi?
Bridge, copiezi asta?
Luther, vezi ceva?
Orice?
-Luther, copiezi? -Ce se întâmplă?
Sam și Leon au preluat un semnal care venea în același timp
am luat ceva de pe sonar.
Au idee ce este?
Nu, dar orice ar fi, se apropie.
- Trebuie să avortăm. -Nu încă.
Cred că e ceva acolo. Opreste luminile.
HOV, ai un vizual?
-Copiezi? -Jasp.
Sună-i înapoi.
Acum.
Luther, întoarce-te la navă.
Repet, întoarce-te la navă.
Luther.
-Luther, copiezi? - Căpitane, am pierdut contactul.
Spune-i lui Sam și lui Leon să nu mai transmită.
Comunicații, opriți difuzarea.
Repet, încetează difuzarea.
Am întrerupt emisiunea,
dar semnalul încă vine.
Scuze, la dracu asta. Plecăm de aici.
...la apropierea finală.
Bine, copiază asta.
- Deschide ușile de jos. - Deschide ușile inferioare.
-HOV se întoarce la bord. - Închide ușile inferioare.
Închiderea ușilor inferioare.
HOV este din nou la bord.
Semnalul pe care l-ați primit este același cu cel pe care l-ați trimis?
A fost modulat și comprimat, dar da, este la fel.
În afară de plânsul bebelușului.
- Care a fost schimbat. -De ce?
Pentru a ne arăta că oricine, sau orice, a trimis mesajul
înțelege ce am făcut și răspunde în felul acesta.
-Avem contact? -Noi facem.
- Mulțumesc, Sara. -La ce lucrezi?
Mă gândeam la ce ai spus
despre o armată care mărșăluia la ordinele Yrr.
Dacă avem dreptate că Yrr folosesc glutamat
pentru a stimula sistemul nervos al animalelor pe care le preiau,
Mă întrebam dacă putem găsi ceva care să-l deprimam, știi?
-Aceștia sunt copiii tăi? -Da. Asta a fost vara trecută.
-Ei sunt frumosi. -Mulțumesc.
Aveţi copii?
Nu.
Eu... m-am gândit la asta.
Dar să fiu sincer,
chiar dacă supraviețuim asta,
Cred că ar trebui să mă gândesc dacă aș vrea să aduc un copil...
în orice fel de lume va fi aceasta.
Nu mă puteam imagina ca mamă. Fostul meu soț le dorea.
Dar apoi vin ei,
și nu-ți vine să crezi cât de mult îi iubești.
Îmi amintesc, când Isabelle era mică,
stând sub cadrul de alpinism în timp ce mergea din ce în ce mai sus,
îngrozită că va cădea, pregătindu-se să o prindă.
Ceea ce nu-ti spune nimeni,
ceea ce nimeni nu se gândește să menționeze,
este frica.
Ți-e frică pentru ei într-un mod în care nu ai putea fi niciodată pentru tine.
Și că ai face orice pentru a-i proteja.
Am auzit de la căpitan chiar înainte de a pierde comunicarea.
Nu ai văzut nimic?
-Charlie a spus că a făcut-o. -A spus ce a fost?
Doar că era ceva acolo.
La nord, apa, gheața joacă feste cu lumina.
-Vrei parerea mea? - Depinde.
Dacă vrei să vezi ceva, vezi ceva.
Mai ales dacă ai imaginație.
Ca și Charlie, mulți dintre voi, trebuie să aveți în pică,
a visa ceva de genul Yrr.
-De ce ai venit? - Ca să văd dacă ai dreptate.
Înseamnă asta că sunt bun pentru restul călătoriei?
nu promit nimic.
Fiecare linie reprezintă lungimile de undă ale mesajelor pe care le-am primit.
Acum, mă pot întinde
sau micșora fiecare linie
pentru a crea o imagine pe care să o pot trimite odată ce căpitanul ne va da voie.
Și pun pariu că Yrr va putea înțelege.
Căpitan?
Pune-o pe masă.
Ce este asta?
Fluid cerebrospinal.
Înseamnă că ar putea exista o ruptură sau o gaură
în membranele din jurul creierului sau măduvei spinării.
Probabil că a căzut, s-a lovit la cap.
Trebuie să-i încetinim ritmul cardiac,
reduceți tensiunea arterială, opriți orice umflare a craniei.
În cabinet există câteva sedative: pentobarbital, tiopental.
Poți să-mi aduci niște gheață și pături răcoritoare?
Puteți pregăti o picurare în timp ce eu administrez?
Da.
Bine.
Când puterea a crescut, s-a auzit un sunet.
Frecvență joasă, sub limita inferioară a audibilității,
deci nu ai fi auzit.
A fost la fel cu sunetul care a venit înainte?
-Da, dar a fost mult mai puternic. -Și știm ce a produs-o?
Nu, dar sunt destul de sigur că a emanat din interiorul navei.
-În interiorul navei? - De data asta, da.
Poți trimite ce ai pe el?
Deci vom efectua o verificare și vom vedea dacă putem găsi sursa.
-Acum. -Sigur.
Ce mai face Alicia?
-E stabilă. -O să treacă?
E prea devreme să spun.
Trebuie să știu dacă ceva ce facem ar putea produce un semnal acustic.
- Nimic de la Inginerie. -Ai luat ceva?
Nimic, căpitane.
-Fără defecte ale transmisiei? -Fără greșeli, căpitane.
- Tancurile de balast sunt tăiate? -Sunt.
-Ce e asta pe bratul ei? -Nu știu, tocmai a apărut.
Pe brațele, picioarele ei.
Am crezut că ar putea fi cheaguri de sânge, dar nu există nicio decolorare a pielii.
Ar putea fi un semn al unor traume interne ale sistemului ei nervos.
Traumele la nivelul sistemului nervos nu se manifestă în acest fel, nu-i așa?
Nu este. Dar nu cred că putem exclude nimic.
Cred că ar trebui să facem o puncție lombară
ca să putem examina lichidul din coloana vertebrală.
Poți face asta la bord?
Este destul de simplu.
Dar am nevoie să o ții neclintit în timpul procedurii.
Bine cu mine.
Sigur.
Bine.
E în regulă.
Terminat.
-Nu m-am gândit niciodată că voi putea să văd asta. -Arcticul?
Arctica sau oriunde la o sută de mile distanță de casă.
Am visat la asta.
M-am imaginat pe o navă ca aceasta, privind un ocean pe care nu-l văzusem niciodată.
Fiind teamă, cineva rănit...
nu făcea parte din vis.
Am petrecut mult timp pe vase de cercetare când eram copil.
Cu parintii mei.
Unde?
În mare parte la sud de Ecuator.
Noua Zeelandă, Mauritius, Capul Verde.
Este prima ta călătorie atât de departe în nord?
La nord, da.
În Arctica, nu.
M-au trezit într-o noapte.
O furtuna.
Al meu... Mama mi-a spus că totul va fi bine.
Pune-mă pe o barcă de salvare cu alții, mi-a spus să-i aștept acolo, dar...
Nu au venit niciodată.
Toată lumea crede că ar trebui să urăsc oceanul,
fie frică să mergi oriunde în apropierea ei.
Dar mă face să mă simt mai aproape de ei.
Mă face să simt că sunt acolo,
ținându-mă în siguranță.
Slide-ul din dreapta este o imagine a celulelor nervoase ale Aliciei,
prelevat din lichidul spinal.
Celulele sunt normale. Sănătos.
Celulele nervoase din stânga provin din aceeași probă și sunt grav deteriorate.
Știți ce a cauzat-o?
Vedeți firele albe?
Este aceeași substanță pe care am găsit-o în interiorul animalelor infectate de Yrr.
Credem că substanța a încercat să fuzioneze cu unele dintre celulele ei,
la fel a procedat cu ei.
Yrr este înăuntrul ei?
Yrr sau substanța pe care o produce
să preia sistemul nervos al speciei în care intră.
Ceea ce înseamnă că trebuie să fi intrat în contact cu ei.
Da, da.
Când ne întorceam în HOV, am crezut că am văzut ceva.
-Ce ai vazut? -Nu știu.
Dar orice ar fi fost acolo, cred că ne-a urmărit înapoi înăuntru.
Dacă ar fi, ar putea fi încă pe navă.
Trebuie să asigurăm hangarul.
Trebuie să facem niște teste,
asigurați-vă că nu punem viața altcuiva în pericol
până ne putem da seama ce este chestia asta.
Toți cei de la bord s-au înscris pentru această misiune
știind că s-ar putea să nu se întoarcă.
Da.
Când eram în Marina, fiecare marinar avea lista lui de superstiții.
Pășește întotdeauna pe barcă cu piciorul drept.
Nu începeți niciodată o călătorie într-o vineri și nu schimbați numele unei bărci.
Nu-ți spune niciodată la revedere când pleci.
Știi, toți credem că putem vedea lumea clar așa cum este.
Dar noi nu.
Vedem lumea așa cum trebuie să o vedem pentru a ne face viețile trăibile.
Nu-ți spune niciodată la revedere și nu va fi nicio revedere.
Asta ne face să trecem.
Cum este ea?
Ea este în stare stabilă.
Cu toate acestea, tratamentul aici la bord are limitările sale.
Are o familie?
Mama ei este listată ca rudă apropiată.
Dacă o putem duce la un spital din Ravenna...
Crabii vin la țărm în toată regiunea Adriatică.
Ravenna este, de asemenea, afectată.
Îi vom spune mamei ei că a avut loc un accident,
dar fiica ei primește îngrijiri medicale
și se va întoarce în Italia de îndată ce va fi în siguranță pentru ea să călătorească.
Vom permite această excepție.
Interrupția de comunicare rămâne în vigoare.
Când difuzăm mesaje în spațiu,
includem imagini cu noi înșine.
Așa că m-am gândit, de ce să nu trimit ceva despre noi și Yrr.
Cum marea ne-a născut pe amândoi.
Evoluţie.
Așa cum prefer să-l numesc: un trecut comun.
Bine, hai să o facem.
Sigur.
Am nevoie de o pauza?
-Nu ai putut dormi? -Nu.
Aici.
Anunță-mă dacă auzi ceva.
Da.
Voi fi chiar afară.
Sam.