SAINT-JEAN-DE-LUZ RANSKA
Katso nyt aamun saalista.
No niin! Nyt on kiire. Laita se tuohon.
Hummerit tuohon.
Katsokaa näitä hummereita. Ne ovat upeita.
Huomenta. -Hei.
Tänään riittää valinnanvaraa. -Totta, ei hullumpaa.
Tämä voisi toimia. Kevyenpuoleinen tosin.
Sopii ravioliin tai salaattiin. -Suunnitteletko ruokalistani?
Mistä minä tietäisin? Rahani eivät riittäisi ruokaasi.
Minun rahani eivät pian riitä sinun tavaraasi.
Mutta tämä kelpaa. Laittaisitko tämän jäihin.
Kaksi kultaotsasargia, hummeri pöytään seitsemän.
Se on hyvä.
Gilberto, heitä hummerit pois ja siivoa tämä sotku.
Hyvä on.
Hankkiudu eroon tuosta.
Gilberto, hoida tämä loppuun.
Menen haukkaamaan happea.
Haluaisin lähteä tänään ennen keskiyötä.
THE SWARM
CENTRE HOSPITALIER UNIVERSITAIRE SAINT-JEAN-DE-LUZ, RANSKA
Hän on sous-chef.
Hän työskentelee Le Sinquetissa.
Missä olimme syntymäpäivänäsi? -Niin.
Hän tuli aamulla mustan oksennuksen peitossa.
Korkea kuume, vakava ripuli. Nukutimme hänet koomaan.
Keittiömestarikin pyörtyi ulkona. -Koska?
Eilisiltana.
Hänen vaatteissaan oli samaa oksennusta.
Hän kuoli ennen kuin pääsimme perille.
Odotamme perheen lupaa ruumiinavaukseen.
Anteeksi.
Ilmoita, kun tulokset tulevat. Kiitos, Sofia.
Mitä nyt? -Isä lähti Antwerpeniin.
Hänellä oli tapaaminen. -Entä Tanya?
Hän on Portugalissa. -Isä ei tiedä.
Mitä? -Että lähdimme.
Siellä on tylsää. Meillä ei ole ystäviä, isä on muualla.
Teidän olisi pitänyt soittaa!
Osaan kulkea junalla.
Melkein nousimme väärään junaan. -Pää kiinni.
Ette voi lähteä noin. Entä, jos jotain olisi tapahtunut?
Kuten mitä? -Ei ole kyse siitä, Isabelle.
Meidän täytyy tietää, missä te olette!
Puhutaan siitä myöhemmin.
Älkää koskeko mihinkään.
Miksi sanoit noin?
Ihan sama.
Kolme viikkoa, etkä ehtinyt... -Minulle tuli menoa.
Ainahan niin käy. -Minulla on töitä, Cécile.
Sinulla on töitä. Me...
Palaan huomenna. Otan... -He ovat täällä, Michael.
Mitä? -He tulivat kotiin.
Yksinkö? -Niin, yksin!
Ajan sinne viikonloppuna hakemaan heidät.
Luuletko, että annan heidän palata? -Älä viitsi.
He eivät olisi saaneet lähteä. Sanoin sen heillekin.
Mutta he olivat yksin, eivätkä ilmeisesti ensi kertaa.
Etkö muka koskaan jätä heitä yksin?
Totta kai, mutta en koko yöksi ilman jotain vahtia.
Enkä heidän lomillaan, kun olen luvannut olla heidän kanssaan.
Luulitko, että he vain istuvat odottamassa sinua?
Itse asiassa kyllä. He ovat lapsia!
Vieraassa kaupungissa ilman isäänsä.
Minun pitää mennä. Soita heille muutaman päivän päästä.
Hei.
Eikö sinulla ole ruokaa?
Sinun olisi pitänyt sanoa, jos halusit jotain.
Ajattelin, että yllättäisit minut.
Näyttää siltä, että yllätinkin.
Mitä haluat? -Ei hätää. Teen sen itse.
On minun vuoroni yllättää sinut.
Hän luulee, että loma tarkoittaa kuutta ateriaa päivässä.
Sinä pidät puheen... valaiden laulusta.
Hotellillamme oli siitä mainos.
Minun piti tehdä niin.
Kaiken tapahtuneen jälkeen se piti perua.
Se oli varmasti kauheaa.
Oletko...
valastutkija?
Entä sinä?
Sinä katsot merelle...
Minä taas...
taivaalle.
Astronomi, vai?
Astrofyysikko.
Sanotaan, että tiedämme enemmän avaruudesta kuin valtameristämme.
En tiedä, kuka niin sanoo.
Vanhempani kysyivät kerran, miksi haluan viettää elämäni -
etsien jotain, mitä ei ehkä ole olemassa.
Mitä vastasit? -Toivon takia.
Se kuulosti silloin hyvältä.
Mutta sisimmässäni...
Ajatus siitä, että olemme yksin, on...
oudolla tavalla lohdullinen.
Minun pitää lähteä.
Tässä.
Olemme majatalossa vielä muutaman yön ajan.
Jos haluat jutella...
tekstaa minulle.
THORVALDSON - TUTKIMUSALUS NORJANMERI
25 lähestyy, 25.
AA137 on juuri laskeutunut.
Professori, tervetuloa.
Kapteeni.
Olet vanhempi, Sigur. -Kuuden vuoden verran.
Sinä et ole ikääntynyt lainkaan. -Ehkä olen jo ikääntynyt tarpeeksi.
Yllättävää, että teet yhä pohjoisen matkoja.
En piittaa kuumasta säästä. Tai maasta.
Hei, Sigur.
Tina.
Mennäänkö pinnan alle?
Ohjaa 0-1-4.
Niiden pitäisi tulla näkyviin...
nyt.
Sirsoe methanicola.
Mitä nuo ovat? -Jäämatoja.
Kauanko ne ovat olleet täällä? -Löysimme ne pari päivää sitten.
Sanoit, että ne peittävät 50 neliömetriä.
Niin ne peittivätkin, kun löysimme ne.
Onko tämä sama paikka? -Tarkistan vielä.
Sama paikka.
Pääsemmekö lähemmäs?
Mitä ne tekevät? -Syövät.
Mitä? -Näetkö nuo ruskeat alueet?
Ne ovat bakteeripeite, jota madot syövät.
Valkoiset alueet ovat jäätynyttä metaania.
Onko teillä videota ensimmäiseltä sukellukselta?
On. -Haluaisin nähdä sen.
Joku järjestää sen.
Laita ääntä kovemmalle.
Mitä tuo oli? -Joskus yhteydessä on häiriöitä.
Johdossa olevista mutkista.
Tässä. Ota kuva.
Kuva.
Kiitos.
Kuva.
Voitko ladata nämä koneelle? -Kaikkiko, professori?
Niin.
Haluatko kaataa?
Et saanut tätä kanttiinista.
Tuumin, että se huuhtoisi aterian alas helpommin.
Halusitteko näyttää jotain?
Aivan. Tiettyjä jäämatolajeja asuu näin pohjoisessa, mutta...
niillä ei ole tällaisia hampaita tai leukoja.
Eikä siinä kaikki.
Jäämadot levittävät kutunsa laajalle.
Ne laskevat veteen miljardeja munia.
Harva niistä hedelmöittyy, ja kun niin käy,
ne kuoriutuivat monen viikon jälkeen.
Yksikään tunnettu laji ei lisäänny niin nopeasti,
että se peittäisi tämän alueen parissa päivässä.
Lisäksi madot ovat isompia.
Tuplasti isompia kuin pari päivää sitten havaitsemanne madot.
Tiedän, ettet halunnut kuulla tätä, mutta...
on luultavaa, että se on uusi laji.
Ja jos niin on,
nimeän sen sinun mukaasi.
Voit pitää sitä -
jäähyväislahjana vanhalta ystävältä.
Lähetän sinulle asiantuntijoiden nimiä, jotta jatkaa tästä.
Käyttäisin mieluummin sinua. -Tina.
Nyt ei käy, kuten viime kerralla.
Lupaan sen. -Käypäs, koska muuten...
En olisi kutsunut sinua tänne, jos se olisi totta.
Kutsuit minut, koska tarvitset minua.
Hovestad Energy tarvitsee minua.
Totta. Mutta se ei tarkoita...
Hallitus avaa 50 uutta kenttää Norjanmerellä.
Öljyn, kaasuhydraattien, mineraalien etsintään.
Kukaan ei voi kerätä niitä -
ilman myönteistä lausuntoa ympäristöryhmiltä,
jotka hengittävät Hovestadin niskaan.
Siksi haluat lisätä minut konsultoimiesi tutkijoiden joukkoon.
Tällä kertaa teemme kaiken oikein.
Sanot niin. -En vain sano. Tarkoitan sitä.
Jos madot, tai mikään, mitä löydämme,
osoittautuu ympäristön kannalta herkäksi,
se on mukana raportissani.
Mitään ei poisteta tai haudata alaviitteisiin.
Ja jos se tappaa Hovestadin suunnitelmat?
Se on silti raportissani.
Hyvä on. Mutta tällä kertaa,
ennen kuin kirjoitat raporttisi ja lähetät sen,
allekirjoitan sen. Joka sivun. Ylhäältä alas asti.
Sopii.
Kauanko koe kesti?
Hieman yli vuorokauden.
Kuten näet, madot söivät bakteeripeitteen läpi -
ja jatkoivat sitten jäähän.
Se selittää niiden hampaat ja ylisuuret leuat.
Muttei sitä, miksi ne söivät bakteerien läpi.
Jäässä ei ole niille mitään ravintoa.
Olipa syy mikä hyvänsä, ne jatkoivat, kunnes tukehtuivat.
Miksi ne tekivät niin?
Joillakin lajeilla on taipumus käyttäytyä itsetuhoisesti.
Joskus se hillitsee omia kantojaan,
tai uhrautuu ryhmän vuoksi, mutta tässä ei näytä siltä.
Totta. Tarkistimme myös bakteerien lisääntymisvauhdin.
Se on nopeampi kuin yhdelläkään tunnetulla bakteerilla.
Näyttää siltä, että olette löytäneet uuden jäämatolajin.
Samoin uuden bakteerikannan.
Norjanmerellä, keskellä Hovestadin kenttiä.
Kirjoita löytömme ja lähetä raportti...
Minulle. Kopio Sigurille.
Välitän sen Hovestadissa oikeille ihmisille.
Voinko soittaa puhelun? -Voit mennä työhuoneeseeni.
Mitä he mahtavat sanoa? -Ketkä? Hovestad?
Eivät he voi sanoa kovin paljoa.
Se on uusi laji. Sitä tosiasiaa ei voi kiistää.
Se on fakta, mutta se, mitä he päättävät sillä tehdä,
on toinen asia.
Olet oikeassa. Se on totta.
Valitettavasti se ei ole minun päätökseni.
Se siitä sitten? Toimitatte raporttinne perille,
otatte maksunne ja jatkatte elämäänne?
Riittää jo, Rahim. -Ei se mitään.
Käy sinä taistelusi omalla tavallasi.
Minä teen samoin.
Kiitos, Katherina. Ja muista...
lähettää raportti myös minulle.
Toki. -Jep.
Sinulla on oikeus mielipiteeseesi, vaikken yhtyisi siihen,
mutta sinulla ei ole oikeutta -
loukata ihmistä, jonka kanssa tämä instituutti toimii.
Haluatko haastaa tri Johansonin?
Lähde Trondheimiin.
Istu hänen luennollaan, ja kun hän pyytää kysymyksiä,
esitä niitä hänelle.
Siihen saakka -
saat osoittaa hänelle kunnioitusta, jonka hän ansaitsee.
HOVESTAD ENERGY BERGEN - NORJA
Mitä me niille teemme? -Teemme?
Madoillenne. Mitä me teemme niille?
Noudatatte sääntöjä, jotka koskevat ympäristövaikutuksia -
meressä ja öljy- ja kaasuoperaatioissa.
Kysymme, tri Johanson,
voimmeko nopeuttaa prosessia jotenkin.
Olettaen, että haluatte toimia sääntöjen mukaan...
Ja vakuutin tri Johansonille, että niin on.
Se, täytyykö teidän lopettaa toimintanne,
riippuu lajin levinneisyydestä.
Jos se on levinnyt laajemmalle kuin toimintaa koskevalle alueelle,
biodiversiteetti ei vaarannu. Niinpä...
voitte jatkaa. Se ei ole ongelma.
Mutta...
jos se ei ole levinnyt,
teidän täytyy lopettaa.
Sen vuoksi meidän täytyy tutkia sitä lisää.
Tarkistaa levinneisyys ja kerätä sedimenttinäytteitä.
Vaikuttaa siltä, että matonne vahingoittavat itseään enemmän -
kuin me koskaan voisimme.
Aaren, en yritä estää teitä.
Yritän tehdä työn, johon minut palkattiin.
Varmistan, että kaikki tehdään -
mahdollisimman ympäristövastuullisella tavalla.
Puhuin kapteeni Albanille.
Voimme vuokrata Thorvaldsonin viikoksi, tarpeen mukaan kahdeksi.
Mitä pikemmin palaamme sinne,
sitä pikemmin tiedämme ongelman laajuuden.
Hyvä on. Aaren?
Haluan, että lähdet mukaan.
Mielelläni.
Lisäkädet ovat varmasti tarpeen.
Aina.
Odotan innolla, että saan nauttia seurastasi.
Aaren on tismalleen, kuten muistan.
Minusta hän on pahempi. Entä Erika?
Hän on parempi. -Miten?
Hän osaa sanoa asioita sanomatta niitä.
Tarvitsetko kyytiä?
Minulla on jo kyyti, kiitos.
Aivan. No...
Nähdään paatilla.
Hyvä on. -Niin.
Nähdään siellä. -Selvä.
Kaikki hyvin? -Joo.
Eikö kukaan muu tullut tänään töihin?
Yksi opiskelijoista.
Oletko kuullut muista?
Onko sinulla osoitetta?
Kän katsomassa heitä.
Ne ovat työhuoneessani.
Tekisitkö myös listan -
eilisen varauslistasta?
Tarkistan, sairastuiko kukaan muu.
Se johtui kai hummerista.
Hummerista?
Keittiömestari, Monsieur Bouquillon valmisti sitä ja...
Mitä? -Se purskahti.
Mitä hummerille tapahtui?
Gilberto alkoi siivota sotkua.
Sitten opiskelijamme Alaina heitti sen pois.
Mihin?
Jätemyllyyn.
Gilberto... onko hän...
Hän on hyvissä käsissä. Lupaan sen.
Happea, adrenaliinia!
Pitele häntä aloillaan!
Alaina?
Onko täällä ketään?
Niin? -Cécile?
Missä olet? -Opiskelijan asunnossa.
Gilberto menehtyi.
Cécile?
Cécile, oletko siellä?
Leon Anawak, Vancouverinsaaren meri-instituutti.
Tulin tapaamaan Clive Robertsia.
Päästäkää hänet läpi!
18 päivää sitten kaikki oli kunnossa.
Saavuin Kanadan vesille eilen.
Kaikki oli tavallisesti.
Sitten... Menetän hallinnan.
Alus ei reagoi, kun yritän ohjata.
Katkesiko aluksen virta? -Ei, virtaa oli.
Peräsin ei toiminut.
Jumissa.
Hinausveneet tulivat. Kiinnittivät vaijereita.
Näin... varjon. Veden alla.
Se tuli kovaa meitä ja hinausveneitä kohti.
Varjo tuli lähemmäs.
Sitten se sukelsi.
Katosi.
Ja...
sitten se nousi pintaan.
Pois vedestä.
Ryhävalas...
hyppäsi hinausveneen päälle.
Toinen ryhävalas...
hyppäsi toisen hinausveneen päälle.
Näittekö muita valaita? Poikasia? Pieniä valaita?
En.
Vain kaksi isoa.
Miksi kysyit poikasista?
Valaat hyökkäävät joskus suojellakseen poikasiaan.
Tai parittelukaudellaan.
Mutta ne eivät parittele näissä vesissä.
Olemme kuulleet vastaavia tarinoita -
rannikolta ja Yhdysvalloistakin.
Siitä on harmia kaikille. Alukset jonottavat -
päästäkseen satamaan.
Yritämme saada luvan -
ohjata rahtialuksia Prince Rupertille.
Ei ihme, että peräsin oli jumissa. Simpukoita on valtava kerros.
Kapteeni Nakamura kertoi,
että runko puhdistettiin, ennen lähtöä Tokiosta.
Sopiiko, jos...
Niitä riittää.
Laskekaa vain!
Hitaasti.
Vielä vähän.
Hei. -Hei.
71, neljä metriä.
Ne ovat suurempia.
Paljon suurempia.
Valmiina irrotukseen, kapteeni.
Mitä? Mikä hätänä?
Kaira on mennyt läpi.
Menen komentosillalle.
Kun kaira puhkaisi merenpohjan,
se vapautti allaan olevan metaanin.
Öljynporauslautoilla sitä voi sattua.
Raakaöljyä purkautuu, kun paineenhallintajärjestelmä pettää.
Jos olisitte olleet pienemmällä paatilla,
se olisi voinut upota.
Professori Lehmann.
Laitoin sen ruudulle.
Tutkimme tuomaanne sedimenttiä.
Yritimme selvittää, miksi kaira puhkaisi merenpohjan.
Tällä kertaa...
annoimme testin jatkua pidempään.
Huomasimme, että jäässä olevat aukot -
syvenivät vielä matojen kuoltua.
Jos kyse ei ole madoista,
syöpyykö jään läpi jotain muuta?
Kyllä vain.
Bakteerikanta. -Juuri niin.
Miten syvälle ne menevät, ellei mikään pysäytä niitä?
Aina pohjaan saakka, kuvittelisin.
Vapautuneen metaanin määrä olisi minimaalinen.
Se ei pääsisi ilmakehään asti,
joten kasvihuonevaikutusta ei tarvitse pelätä.
Mutta madot lisääntyvät niin nopeasti,
että kannattaa varmaan selvittää, onko joku muu -
löytänyt samoja matoja.
Ole hyvä. -Kiitos.
Ei kestä.
Kaikki hyvin?
On.
En vain tajunnut, miten vakava tilanne oli.
En minäkään.
Genevessä on huomenna konferenssi,
jonka järjestää kansainvälinen energiakomissio.
En aikonut mennä, mutta kuultuani Katherinan puheet,
se voisi olla hyvä tilaisuus selvittää, onko joku muu -
löytänyt samoja matoja.
Totta. Sinun kannattaa lähteä.
Toivoin, että tulisit mukaani.
Minulla on... melko raskas kurssikuorma -
ensi lukukaudeksi.
Ja olen ollut matkoilla enemmän kuin pitäisi.
Voisimme käydä ja palata samana päivänä.
Pari päivää riittäisi. -Tina.
Olen Hovestadin palveluksessa.
Ihmiset eivät ehkä halua puhua minulle.
Kuulit, mitä Katherina sanoi.
Pienempi alus olisi voinut upota.
Tiedän erään, joka voi selvittää puolestamme,
mitä, jos mitään, muut ovat löytäneet.
Yksi päivä.
Järjestän jotain.
Kiitos.
Nyt saa riittää.
Tarvitsen happea ja ruokaa. Ja drinkin.
Ensin drinkin.
Tuletko?
Viisi minuuttia vielä.
Nähdään ylhäällä.
Ole hyvä. -Olet paras.
Ja sinulle. -Kiitos.
Eikö tuo ole turhan raskasta perjantai-iltaan?
Mitä voin sanoa? Näin minä pidän hauskaa.
Voit liittyä seuraani,
mutta hyvin vaativa professori odottaa tätä dataa.
Kuulostaa houkuttelevalta, mutta jätän sinut puuhiisi.
Mutta jos kaipaat keskustelua -
tai normaalia drinkkiä pubissa, olemme tuolla.
Saat viisi minuuttia. -Se kelpaa.
Kippis. -Kippis.
Hyvää syntymäpäivää!
Charlie, kiitos viestistäsi.
30!
Miten niin pääsi käymään?
Kunpa olisit täällä helpottamassa tuskaani.
Voisimme elää uudestaan viime kesän hulluuksia.
Ehkei sittenkään.
Oli miten oli...
Toivottavasti et vastaa, koska olet sen kuuman kundin kanssa.
Minulla on sinua ikävä.
Tekstitys: Elina Adams plint.com