Dobro onda.
Gde smo stali?
O, da, tako je.
Sad se sećam.
"Beleška o vešticama."
Vidite, u tome je stvar.
Stvarne su!
Veštice su jednako stvarne kao kamenčić u tvojoj cipeli.
To je prva stvar koju moraš znati.
Druga stvar koju moraš znati:
one su ovde!
I žive među nama...
Uporedo sa ljudima. U svakom velikom gradu, u svakom gradiću.
Zapravo,
veštica bi mogla biti komšika koja živi pored tebe.
Svuda su!
Veštica bi mogla biti medicinska sestra.
Ili tvoja učiteljica i mogu se kladiti u tvoje slako dupence
da ova ljupka dama u autobusu, koja ti nudi ukusne slatkiše...
je veštica.
A ovo je najvažnije od svega. Najvažnije!
Veštice mrze decu!
Veštice provode svo vreme smišljajući načine kako uništiti decu.
To je sve o čemu one razmišljaju.
"Kako ću zgaziti ovo užasno dete?"
Veštica ima isto zadovoljstvo od drobljenja deteta,
kao ti od porcije sladoleda, prekrivenog maslacem od sirupa,
sa šlagom, seckanim orašastim plodovima i sa trešnjom na vrhu.
Moja priča započinje u poslednjem mesecu 1968. g.
Verovali ili ne i ja sam jednom bio dete.
Dete sa majkom i ocem.
Živeli smo u Čikagu.
I puno je sneg palo za Božić.
Problem kod snega je da je sklizavo.
Mama? Bio sam vezan pojasom. Tata? Mama!
Mama i tata nisu.
Mama! Tata!
- Izvadiću te odavde.
Bio je to moj osmi Božić kad sam izgubio majku i oca.
Dete moje drago.
Bako!
Baka je ovde.
Bićeš dobro.
Daj da te pogledam.
Odvešću te odavde.
Spakovala sam tvoje stvari i odvešću te kući.
Kući? Mojoj kući?
Ne, dragi.
Mojoj kući.
Treba li ti pomoć da se unesu torbe? - Ne, hvala ti, Redžinalde.
Već si dovoljno uradio.
To što smo se sreli na autobuskoj stanici bio je Božji dar.
Mnogo sam zahvalna. - Nema na čemu.
Videću te u crkvi u nedelju? - Znaš da hoćeš.
Drago mi je, mladiću. Dobrodošao u Demopolis.
Hvala ti, Redži. - Sestro.
Čekaj. Skini cipele pre nego što zakoračiš na moj tepih.
Baka je bila mama moje mame.
Snažna dama velikog srca.
Ne bi oklevala da ti zvizne šamar ako to zaslužuješ
ili veliki zagrljaj ako ti treba.
Pretpostavljam...
da će ti ovde biti udobno.
U staroj sobi tvoje mame.
Sutra ću je namestiti.
Napraviću malo vruće čokolade.
Želiš li malo?
Ipak ću je napraviti u slučaju da se predomisliš.
Mladiću, koji je tvoj problem?
Sediš ovde sam, a napolju je lepo.
Želiš li nešto pojesti? Upravo sam ispohovala krilca.
Niko mi ne odbija krilca. Doneću ih na tanjiru.
Sad ako ti osećaš da ne možeš dalje
Jer sva tvoja nada je nestala
I tvoj je život ispunjen s puno zbunjenosti
Dok je sreća samo iluzija
I tvoj svet okolo se ruši
Dragi
Pruži mi ruke
Pruži mi ruke. Hajde dušo. Dođi.
Pruži mi ruke
Biću tamo sa ljubavlju koja će te štititi
S ljubavlju koja će te štititi
Šta čekaš? - Ne jede mi se.
A ja ne želim da bacim svu ovu dobru hranu.
Šta, misliš da bih te trebala sažaljevati?
Pa, neću.
Osećam li se ja loše? Da. Ali se ne sažaljevam.
Ponekad učenja Gospoda dođu na načine koje ne vidimo.
Ali to ne znači da ne bismo trebali učiti.
Pogledaj.
Ovo je bila moja beba.
Sve bih učinila da je ona sada ovde.
Ali Čovek gore imao je drugi plan za nju.
I nema veze je li to fer prema meni ili nije.
Ponekad život nije fer.
Teška je to lekcija da se nauči,
a većina ljudi je ne mora naučiti dok su mladi.
Ali ti jesi.
Razumeš li?
Hajde, dušo, moraš nešto pojesti.
Voliš li tortu?
Pa, kukuruzni hleb je u osnovi torta.
Hajde. Probaj.
Kako se on zove? - To je ona.
Moraš joj dati ime.
Jesi li smislio ime za svog miša?
Da. - Pa, reci mi. Ne drži me u neizvesnosti.
Dejzi. - Lejzi?
Pa, taj miš je pun energije. Svo vreme vrti taj točak.
Nije "Lejzi (lenja)." Dejzi. - O, ''Dejzi (Tratinčica)''.
Sviđa mi se. To je savršeno ime za nju.
Zatvori oči, dušo.
# Tvoja je stvar radi što želiš da radiš
# ne mogu da ti kažem koga da središ
# Tvoja je stvar
# radi što želiš da radiš
# ne mogu da ti kažem koga da središ
I na neki način, ona je uspela.
Malo po malo,
povuci ovamo, potegni tamo i tuga je nestala.
# Oh, sad ti treba ljubav
# očajnički, baš kao i meni
Ali dok je moj mrak nestajao,
jedna tamna senka se približavala. Bilo je vrlo blizu.
Nisam znao...
da ću upoznati svoju prvu vešticu.
Prokletstvo.
# U redu
# Gospod ima milosti!
Rejmonde.
Ti ovo zoveš svežim?
Ali tek smo ih dobili. - Kada? Prošle godine?
Pogledajte kako su žute boje. I te smeđe mrlje oko rubova.
Neću stavljati dobre komade slanine u ovaj smežurani korov.
Ako ti ne smeta možeš li mi doneti sveže zelje?
Da gđo. Videću šta imamo pozadi. - Učini to.
Bako, mogu li uzeti ove eksere da Dejzi napravim kuću?
Pa, ovi nisu pocinkovani.
Moraš koristiti pocinkovane eksere pa neće zarđati.
Ali pocinkovani su skuplji za 35 centi. - Sigurnost pre svega. - Da, bako.
Ako se nabodeš na zarđali ekser, možeš dobiti tetanus. - Da, bako.
A onda bih morala očistiti tvoj krvotok
uljem jetre, sokom od belog luka, tabasco umakom.
Ne želiš prolaziti kroz to, zar ne? - Ne, bako.
Dobro. Zapamti, bezbednost pre svega.
Baka je znala izlečiti sve vrste tegoba.
Učila je od svoje bake kako se koriste bilje i napitci
i čudne čarolije kako da bolesni opet budu zdravi.
Ovde u Alabami, gde je odrasla, baka je bila poznata kao isceliteljica.
Pocinkovani.
Dečko.
Voliš li slatkiše?
Pitoma je.
Dražesna je.
Daj joj poljubac.
Mladiću.
Ako želiš te eksere, požuri...
Da, Rejmonde, to je već bolje. - Bako, moram ti nešto reći!
Ne sada, sine.
Ali, bako... - Mislila sam da želiš te eksere. - Zaboravi. Samo otidimo.
Da.
Samo otidimo.
Sine, šta si pokušavao da mi kažeš jutros u prodavnici?
Tresao si se poput lista.
Ne brini zbog toga, bako. Samo želim da se osećaš bolje.
Dobro se osećam. Samo mi reci ono što si pokušavao reći.
Izgledao si kao da si dobio srčani udar.
Ne znam šta sam video.
Bila je to zastrašujuća dama. Pozvala me.
Pritom, dok je govorila, njena usta... - Je li nosila rukavice?
Duge, do njenih lakata?
Je li nosila šešir?
Izgledalo je kao da ima peškir na glavi ili tako nešto.
A kad je progovorila je li njen glas bio ružan i škripav
poput vrata pomoćne kuće koja se ljuljaju na zarđaloj šarki?
Bojala sam se da će se to dogoditi.
Ta dama koju si video u prodavnici nije bila nikakva dama.
Ono što si video bila je veštica.
Veštica?
Baš tako. Loša, odvratna, puzajuća, podmukla, podla veštica.
U redu. U redu.
Pokušavate li se to ti i tvoji crkveni prijatelji našaliti sa mnom?
Jer u tom slučaju, nije baš smešno. - Slušaj, dete.
Sa vešticama se ne šali.
Poznajem decu koja više ne postoje kao deca na ovoj zemlji.
Preobražena su, transformirana, oteta od veštica.
Mogu ti ispričati o Alis Blue.
Pa, Alis Blue i ja bile smo najbolje prijateljice.
Živela je u kući preko puta moje. Bile smo poput sestara.
Nerazdvojne. Sve smo radile zajedno, čak i naše zadatke.
Ali Alis je bila lenja.
Alis, prestani da se vučeš. Skoro je vreme za večeru.
Alis je nešto učinila što nijedno dete ne sme.
Uzela je slatkiše od stranca.
Tako sam se uplašila, da sam poput munje otrčala kući.
Nikad nisam smela ostaviti Alis samu.
Znala sam da nisam trebala. Ali tako sam se uplašila.
Kasnije te noći,
kad sam videla Alis živu,
bila sam srećna kao miš u posudi sa sirom.
Ali već sledećeg jutra, sva ta sreća je nestala,
jer se to dogodilo.
Počela je transformacija.
Alis je bila kokoška. Kokošetina.
Sveti Bože! Pogledajte kolika je ta kokoška.
Jesi li videla gde je Alis otišla?
Upravo je... tamo.
O čemu to govoriš, dete? Gde je otišla?
Pokušala sam da objasnim šta sam videla,
ali svi su me gledali kao da sam luda.
Na kraju sam samo zaćutala.
Ipak, uspela sam posećivati Alis u njenom kokošinjcu svaki dan.
Zdravo, Alis.
Alis je čak izlegla jaja.
Velika zelena.
Najveća zelena jaja koja sam ikad videla.
Ljudi su govorili da su ukusna.
Šta je bilo sa vešticom?
Šta sa njom? - Je li otišla? - Ne, nije.
Jednom kad veštica. dođe u tvoj život, nikad...
Nikad... o, moj Bože.
Gde su mi bile misli?
Rekao si da si danas video vešticu. Vešticu u prodavnici.
A šta ja radim? Sedim ovde kao da sam slepa na jedno oko,
a ni na drugo ne vidim. Gubim dragoceno vreme.
Lenčuga.
Uvek sam se pitao šta baka čuva u tom zaključanom ormaru.
Ispada da je bio pun lekovitog bilja, eliksira i starih knjiga
o drevnom isceljenju.
Moja mama je uvek govorila da je baka bila nekakva seoska isceliteljka.
Ali sada sam počeo misliti da bi mogla biti vudu sveštenica.
Dete, moramo otići. - Otići? - Baš tako, otići.
Za nas ovde nije sigurno. - Ali gde ćemo?
Nazvaću svog rođaka, Estona.
Da nam rezerviše sobu u hotelu Ajlend Grand Orleans Imperial.
Bio je tamo glavni kuvar više od 30 godina. Ima veze.
On je zvezda.
Njegova kuhinja smestila je hotel na mapu.
To je najmoderniji hotel u celoj Alabami.
Pričaćeš svojim unucima o svom boravku u tom hotelu.
Kako znaš da ćemo tamo biti sigurni?
Jer, dete, u tom hotelu odsedaju bogati belci.
A veštice samo vrebaju decu siromašnih, jer pretpostavljaju
da niko neće praviti frku ako nestanu. Idi da se spakuješ!
Bako, jesu li veštice u svakom gradu? - U svakom gradu, u svakoj državi.
A postoje tajna društva veštica u svakoj zemlji... zvana "Koveni".
To je baš poput Rotari kluba, ali za veštice.
Sve se skupe na jednom mestu i ogovaraju koga su očarale,
razmenjuju tajne napitke i ostalo.
Ali najvažnije, primaju naređenja od Velike veštice.
Velike veštice? - Da, Velike veštice.
Ona je vladarica svih.
Svemoguće, čisto zlo, bez imalo milosti.
Da, legenda kaže da je začeta na zaleđenoj tundri Norveške.
E sad, pogledaj to.
Šta, samo ćeš tamo stajati i buljiti u mene celi dan?
Mogu li vam pomoći?
Možeš izvaditi prtljag iz auta dok se prijavljujem u ovaj hotel.
Da, gđo. - Evo ti ključ.
I... - Ne. Zadržite novac, gđo.
I uživajte. - Mislim da hoću.
Baka je bila u pravu. O ovom hotelu. Bio je elegantan.
Dovela nas je do Meksičkog zaliva da se sklonimo od te veštice.
Ali nije imala pojma što će biti kad uđemo.
Budi oprezan sa mišem.
Ne. - Zaboga, mislim da si krajnje nerazuman.
Ne, Deidre. Poslednji put, ta žena neće biti u mojoj kući.
Dobro je društvo. Apsolutno ne, Deidre.
Za ime Boga, Bruno! Tvoje lice!
Očito te ne mogu nigde odvesti.
Izvolite, gđo.
DOBRODOŠLI ČLANOVI MEĐUNARODNOG DRUŠTVA
ZA PREVENCIJU ZLOSTAVLJANJA DECE
Hajde, dobili smo naš ključ. To je soba 766. - Čini se kao dobra soba.
Jesi li dobro, bako?
To je prvi put da si zakašljala otkako smo napustili kuću.
Mogu li vam pomoći, gđo? Vi ste sigurno Estonovi rođaci.
Da, insistirao je na tome da vas smestimo u sobu 766.
To je Magnolija. Jedan od naših najboljih apartmana za mlade.
A ti, zar nisi srećnik?
Nije baš svaki dan, da mladi gdin poput tebe
ima sreće da odsedne u ovakvom hotelu kao što je ovaj, zar ne?
Hajde, Getsbi. Idemo.
Idemo pronaći našu sobu. - Želite li da vam je pokažem?
Na 4. je spratu.
Baka, ako je na 4. spratu, zašto je broj 7- 6- 6?
Jer je čovek koji je gradio ovaj hotel bio numerolog.
Verovao je da brojevi imaju značenje. Znam ponešto o brojevima.
7 i 6 zajedno znači da dolazi test.
Dve 6. znače obilje.
Dakle, izgleda da možda dolazi veliki test.
Dobrodošli.
Hotel Grand Orleans Imperial Ajlend
pozdravlja vas i vašu dražesnu grupu dobročiniteljica.
Samo bih hteo reći da aplaudiramo vašim nebrojenim,
filantropskim...
delovanjima i...
I...
Žao mi je, gđo, ali hotel ima vrlo strogu politiku zabrane kućnih ljubimaca.
Delujete kao ljubazan čovek, koji voli lepo.
Nije li tako, gdine...? - Stringer. R. J. Stringer III. Upravnik hotela.
Hvala što ćete učiniti izuzetak gdine R. J., upravniku hotela. - Stringer.
Da, ali još se nisam... složio. - Pa, recite mi nešto, gdine...
Stringi? - Stringer. - Čovek iz hotela.
Upravnik hotela. - Treći. - Da.
Znam da volite mace.
Ali, šta mislite o... miševima?
Miševima? - Da. Miševima.
Šta bi učinili ako bi miševi trčali uokolo u ovom hotelu?
Pa, uveravam vas, gđo, nikad nije bilo miševa...
Ali kad bi ih bilo? Hipotetički?
O, hipotetički. Pretpostavljam da bih... pozvao istrebljivača.
Tačno!
Vidite, devojke?
Pozvao bi istrebljivača!
Baš kao i svaki normalan čovek, koji razmišlja glavom
istrebio bi ona derišta.
Pacove. Istrebili bismo pacove.
Zlo.
Drugačije ih ne mogu opisati.
Čisto zlo, nema sumnje. To su veštice.
Vidiš li sada zašto ovde kašljem? Sigurno ga je izazvala veštica.
Verovatno ona koju si video u prodavnici.
Stvarno? Veštica te može naterati da kašlješ?
Kladim se u moju slatku zadnjicu da mogu.
Bako, kako razlikuješ vešticu od normalne žene?
Pa, pre svega, veštice zapravo uopšte nisu žene.
One su demoni u ljudskom obliku.
Zato, ako dobro pogledaš vešticu, primetićeš izdužene krajeve usnica
koje se protežu gotovo do njenih ušiju i normalno, skriva ih sa puno šminke.
I prava veštica uvek nosi rukavice. Uvek.
Jer prava veštica nema ruke. Ima kandže. - Kandže?
Nemaju ni prste na nogama.
Njihove ružne noge izgledaju kao da su im prsti odsečeni sekirom.
I sve su veštice ćelave.
Ćelave kao kuvano jaje.
Dakle, nose perike. Koje uzrokuju velike čireve.
Zovu ih ''osip perike''.
I to ih izluđuje. - Dakle, rukavice, perike.
Je li to sve? - Rupe u nosu. - Rupe u nosu? - Da. Nozdrve.
Rupe u nosu.
Veštice imaju veće rupe na nosu nego normalni ljudi.
Kad trebaju nanjušiti dete, te rupe u nosu mogu biti 8 cm u prečniku.
Ali, pazi, deca užasno smrde vešticama. - Čak i ako se dete upravo okupalo?
To pogoršava. Sveže čisto dete miriše poput pseće kakice veštici.
Pseća kakica? - Baš tako.
I što je dete čistije, više će veštici mirisati na kakicu.
Možda bih trebao prestati da se kupam. - Dete, nemoj me iskušavati.
Može li veštica ući ovamo i napasti nas dok spavamo?
Ne.
Nikako.
Veštice nikad ne rade glupe stvari poput
penjanja po odvodnim cevima ili provala u kuće.
Osim toga, nemaju ni pojma gde smo.
U redu, ali još uvek sam pomalo uplašen.
Priđi bliže, hajde, smiri se.
To je to.
Naspavaj se.
Stvarno?
Sledećeg jutra, sunce je zasjalo, a nebo je bilo vedro.
Ćutao sam kao miš da bi baka mogla spavati.
I preuzeo sam naručivanje doručka u sobu.
Evo ti doručka, bako.
Kajgana, pohovani pileći file, krupica od hominisa, kolač,
pekmez od rabarbare i jagoda, vrč sa ledenim čajem sa ukusom mente.
Zaista miriše posebno. Probudila sam se stvarno kasno.
Hvala što si naručio doručak.
Dao sam tipu iz posluge napojnicu od pola dolara.
Je li to bilo u redu? - To je bilo gospodski od tebe.
Bako, dobro si? - Dobro sam. Samo me malo škaklje.
Dodaj baki čašu čaja.
Danas ću se malo odmarati. Ti izađi napolje i istrči se.
Spusti se na plažu.
Zabavi se.
Mislio sam malo trenirati sa Dejzi. - Pa, povedi je sa sobom.
Samo joj nemoj dopustiti da se približiti vodi.
Ne želim da je zgrabi velika stara morska zmija
Morska zmija? - Samo se šalim.
Ovde nema zmija. Sad idi. Zabavi se.
I ne brini za mene. Dobro sam.
Iako sam znao da se baka šalila o morskim zmijama,
nisam želeo rizikovati pa smo ostali unutra.
A ko bi to rekao?
Pronašao sam veliku plesnu dvoranu gde su članovi
međunarodnog društva protiv zlostavljanja dece
trebali imati konferenciju.
Ovde si!
Šta radiš?
Ulaz bez dozvole? - Tražim mirno mesto.
Za šta? - Trening. - Kakav trening?
Super. Kako se on zove? - To je ona. Zove se Dejzi.
Mogu li je držati?
Nije joj previše ugodno sa strancima.
Znali li trikove ili nešto slično?
Taman smo hteli odraditi neki trening. Želiš li da gledaš?
Koliko je sati?
Lepa gđa mi je rekla da se nađemo ovde u 12:25.
Rekla je da će mi dati 6 pločica švajcarske čokolade.
Kako se zoveš? Ja sam... - Bruno Dženkins!
Tražila sam te svuda, mladiću. Otac ti je besan.
Zdravo, majko. Ovo je moj novi prijatelj.
Drago mi je.
Pogledaj svoje ruke, prljave su!
Pogledaj svoju majicu! To je potpuni nered!
Pođi sa mnom.
Šta si radio?
Hteo si obići fabriku kobasica?
Dvorana je bila potpuno prazna.
Savršeno mesto za mene i Dejzi da održimo naš trening.
I zaključio sam, ako bi došli članovi društva protiv zlostavljanja dece,
verovatno bi bili ljubazni prema treneru miša, koji nikome ne smeta.
Isuse, prestrašilo me to sranje iza.
Dakle, tu smo.
Ovde je Le Grand carska plesna dvorana
ili Le Salon Grande, kako je mi zovemo.
Pa, zapravo mi smo je nazvali Mural Rum zbog svih ovih prekrasnih freski...
Rekli su mi da postoji samo jedna vrata za ulaz i izlaz. - Da.
Postoje samo ta vrata
za ulaz i izlaz, zbog čega naravno nije srećan šef vatrogasaca.
Pa, nemojte paliti nekakvu vatru.
Ova dvorana će biti dobra.
Baš...
Da, pa ako ih ima...
Postoji li još nešto što vam treba? - Ne.
Ne? - Zbogom. - U redu.
Saoirse, osiguraj dvoranu!
U redu, takozvane dame.
Pripremite se za uklanjanje.
Probudi se.
U redu, drage drugarice...
možete skinuti rukavice.
Možete skinuti cipele.
I...
možete ukloniti svoje perike!
Sve su veštice.
Smrzla mi se krv i počeo sam da se stvarno plašim.
Evo me, zarobljenog u dvorani sa gomilom ćelavih veštica!
A ta zla, ćelave glave,
koja je stajala je tačno iznad mene, izdavala je sva naređenja.
Čim sam je dobro pogledao, odmah sam znao ko je.
Ona je Velika veštica.
Veštice.
Vi ste gomila beskorisnih crva!
Jutros dok sam doručkovala
pogledala sam kroz prozor plažu i šta sam videla?
Šta sam videla?
Videla sam desetine... Videla sam stotine...
Videla sam stotine odbojnih malih derišta
koja se igraju u pesku i izgubila sam apetit.
Dakle...
evo mojih naređenja.
Želim da svako dete na svetu...
bude eliminisano!
Zdrobljeno, zgnječeno, spljošteno!
Vaša Ekselencijo, imate li plan?
Kako možemo eliminisati svako dete?
To je zapravo bilo dobro pitanje.
Drsko, ali dobro pitanje.
Naravno da imam plan.
Želim da se svaka od vas vrati u svoj jadni gradić.
I otvori...
prodavnicu slatkišima.
I u toj ćete prodavnici prodavati
samo najkvalitetnije, najukusnije slatkiše.
Verovatno se pitate,
"Odakle mi novac da kupim prodavnicu slatkišima?''
Pa, mislila sam i na to.
U mojoj sobi, soba broj 666, imam stari brodski kovčeg
ispunjen potpuno novim, svežim novčanicama od 100 $!
Soba 666.
Setite se sobe broj 666 i vaše će prodavnice prodavati
samo najkvalitetnije, najukusnije slatkiše.
I...
koristićemo formulu broj 86, kreator miša usporenog delovanja!
1. kap u slatkišu
preobraziće prljavo malo dete u miša za jedan sat!
2. kapi preobraziće odvratno malo derište za 30'.
A 3 kapi trenutno.
Trenutni miš!
O, ne, ne, ne.
Prestanite.
Dakle, pre manje od sat vremena,
našla sam odbojnog smrdljivog dečačića u predvorju i dala sam mu
nečuveno skupu pločicu švajcarske čokolade.
Čokoladicu koju sam poprskala jednom kapljicom broja 86. - O, ne.
Sa odgodom. Napitak za transformaciju u miša! - Bruno.
I rekla sam pohlepnom malom derištu da se nađemo ovde u 12:25.
Dakle, za manje od 10',
sve vi jadne veštice videćete kakav sam pravi genije!
Genije! Genije! Genije!
Tiho!
Gde je moja čokolada? - To je pohlepni mali kreten.
Brzo! Stavite perike! - Hej, jeste li unutra?
Dobrodošao, ti...
fini, zgodni momak.
Čekale smo te.
Dragi dečače.
Imam čokoladu za tebe.
Obećali ste mi 6 pločica čokolade.
Vidim samo jednu u vašoj ruci.
Vidite, dame,
ne samo da je debeo i glup, već i pohlepan.
Tako je, mali.
Evo tvoje ukusne čokolade.
Dođi i uzmi.
Pripremite se, devojke.
10".
Daj mi moju čokoladu.
Daj mi to. - Upravo je ovde, dragi moj.
Dejzi, što da radimo?
Daj mi je. Daj mi je.
5".
Daj mi moju čokoladu.
Daj mi je.
3... - Daj mi je. Daj mi je. Daj mi je!
2... 1...
Transformacija!
To smrdljivo derište...
ta užasna vaška, preobrazio se... - Ona je to učinila.
Ona je genije.
U ljupkog malog miša!
Šta to planirate?
Gde je moja čokolada?
Zgnječite ga!
Zgnječite ga! Ubijte ga!
Tamo je.
Preobrazile su Bruna u miša i sada ga pokušavaju zgnječiti.
Dovešću ga.
Jesi li upravo govorila?
To je čopor! Ima ih svuda!
Uhvati ga.
Gde je on? Gde je on?
Bože! Ti si div. Zašto si tako veliki?
Nisam veliki. Ti si mali. Ja sam normalan.
Kako mogu biti mali? - Jer si miš.
Veštica te je urekla. - Veštica? Kakva veštica?
Znala sam!
Pseća kakica!
Upomoć! - Zgrabite ga.
Pomozite! Pomozite mi!
Držite ga dole.
Preokrenite ga. U položaj za jesti. - Upomoć! Upomoć!
Otvorite mu usta. Otvorite.
U redu.
Ako se želiš igrati, igraćemo na Šekspireov način.
Jedna kap...
Druga...
Uživaj, mali.
Da! Da!
Da!
Zar nisi slatki mali miš?
Ko ima čekić? - Evo. Evo. - Gde je čekić?
Ničega se ne bojim. - Imam ga. Gde je čekić?
Hajde. Daj mi ga. Daj mi ga.
Beži, Bruno, beži! - I ti si miš? - Sad te imam.
Na 4 noge, Bruno.
4 noge.
Dođavola, nema izlaza!
Beži, Bruno, beži!
Ne!
O, moja leđa.
Šta nam se dogodilo?
Zašto smo mi pacovi?
"Miševi". - Šta god.
Ovde je konvencija veštica i one imaju zli napitak.
Stavile su ti ga u čokoladu. - Moju čokoladu? Dođavola!
Uvek dodaju u čokoladu. To je standardni zli veštičji postupak.
Čekaj. I ti si bila dete? - Devojčica.
Izgledam li ti kao beba koze?
Ne, miš.
Šta ćemo učiniti? Ne želim biti miš.
Volim biti bucmasti mali klinac.
"Dete."
Šta god.
U redu, moramo pronaći moju baku.
Sve zna o vešticama. Znaće šta treba učiniti.
Hajde.
2. salate od rakova.
Šta to radiš?
Pogledaj tu ljupku hranu. - U redu, evo šta ćemo učiniti.
Vidite li otvor ventilacije?
Kladim se da će nas odvesti u predvorje. Idemo.
Podigni to. To je beli tartuf.
Imaš li pojma koliko košta beli tartuf?
Obriši ga i stavi ga u umak.
Šta je to? To nazivaš pahuljastim?
Požurimo malo ovde.
Šta sad?
Sve što trebamo učiniti je da odemo do lifta, zatim na 4. sprat.
Hajde.
Mala pomoć.
Moja leđa. - Požuri. - Ovuda.
Upravo sam nešto shvatila. Kako ćemo do dugmeta za 4. sprat?
Sprat? - 4., molim vas.
Hajde.
Tamo je moja soba, 766. Ovuda.
Nikad nas neće čuti.
Zvono na vratima.
Hajde.
Dođavola!
U redu. Napravimo ljudske merdevine. - Misliš na mišje merdevine? - U redu, mišje.
Imam ga... Imam ga...
Jesam ga!
Upomoć!
Sjajne mi vatrene kugle, ne daj da padnem!
Sledite me, momci.
Miševi!
Miševi! Miševi!
Svuda su!
Bako, to sam ja. Bako, to sam ja. Tvoj unuk.
Moj unuk... to si ti, momče? - Da, bako, to sam ja.
Stvarno si to ti? - Stvarno sam ja.
Šta se dogodilo? - Bila je to Velika veštica.
O, Bože, ne ona Velika veštica. - Da, ona me je preobrazila u miša.
I hotel je pun veštica. Imaju konvenciju ili nešto slično.
Toliko si toga prošao, ne treba ti još ovo.
Baki je jako žao. - Bako, molim te digni me sa poda i stavi me na stolić.
Šta da učinim? - Podigni me. - Da te podignem?
Da, baš kao što si uzela Dejzi.
U redu.
Ne mogu da verujem da se to dogodilo.
Veruj mi, stvari su mogle biti puno gore. - Mogle su?
Bako, usput, ovo je moj prijatelj, Bruno Dženkins.
I on je sad miš, ali nekada je bio bucmasto, malo englesko dete.
Mogao si se zaustaviti na "Ovo je moj prijatelj, Bruno."
Žao mi je, Bruno.
One gadne, zle veštice i tebe su preobrazile?
Da. Brzo su to obavile.
Bio je to grozan dan. Je li još neko gladan?
I Dejzi je bila dete... Devojčica takođe.
Zašto mi nisi ništa rekla pre, draga?
Jer može biti vrlo opasno da miš govori.
Većina ljudi ne razume i uplaše se.
Skoro sam rekla nešto pre neku noć
kad ste pričali o Alis Blue i transformaciji u kokošku,
ali sam se predomislila.
Dakle, neka opaka, zla veštica preobrazila te je u miša.
Da, gđo, pre 4 meseca.
Tog popodneva pobegla sam iz sirotišta.
Ono što se dogodilo, bila je jedna ljubazna dama...
Pa, mislio sam da je dobra.
Ponudila mi je čokoladu i pre nego što sam se snašla, puf!
Bila sam transformisana.
Brže nego što bi vrući nož prošao kroz maslac.
Zgrabio me je prosjak
i prodao prodavnici za kućne ljubimce kako bi mogao kupiti hranu.
Njam!
Žao mi je, Dejzi.
Meri. Moje pravo ime je Meri. - Meri. Lepo ime. - Oprostite.
Od svi ovih razgovora o hrani postao sam gladan.
Mogu li dobiti malo tog grožđa?
Dakle, bila je to Velika veštica i ona je u ovom hotelu?
Moramo učiniti nešto da vas transformišemo nazad. Da ispravimo ovo.
Velika veštica ima sobu punu napitka.
I ona će ih iskoristiti da transformiše svako dete u svetu u miša.
Moramo im pomoći.
Ko je to? - Održavanje hotela.
Brzo, sakrijte se.
Ovde. Uđite ovde u moju torbu.
Spustite glave.
Da? - Oprostite što smetam, gđo,
ali dobili smo izveštaj o mogućoj zarazi glodarima.
Zaraza glodarima? U ovako skupom hotelu?
To je luđe nego moja baka na klizaljkama.
Da, gđo. Verovatno nije ništa.
Sluškinja koja je rekla da je videla glodare
zna biti pomalo napeta.
Ali, za svaki slučaj, želim postaviti ove zamke, ako vam ne smeta. - U redu.
Stavio bih ih u sve sobe.
Samo da budem siguran.
Pa, što su oni? Miševi?
Ne, gđo.
Sobarica je rekla da je videla nekoliko velikih, ružnih pacova.
Barem desetak njih.
Bože, desetak?
Pa, kao što sam rekao, zna biti pomalo napeta.
Svež sir iz Viskonsina.
Izluđuje glodavce.
Ne mogu mu odoleti.
Pa, ako se aktivira zamka, nazovite me. - Naravno.
Hvala.
Zar ništa ne znaš? Grožđe može naštetiti mišu.
U redu, vas troje.
Klonite se zamki, čujete li?
Kad bismo mogli dobiti malo napitka, mogli bi učiniti obrnuti inženjering.
Napraviti napitak, koji miševe pretvara u decu.
Uvek putujem sa mojim biljem i solima.
Ali ko zna gde je ta opaka, zla veštica.
Mi znamo. Ona je u sobi 666.
Čuli smo je kako govori svim tim vešticama
da se nađu u sobi 666 odmah posle večere.
A mi smo u sobi 766. Soba 666 je tačno ispod nas.
Dobri Bože!
Ta zla čarobnica živi tačno ispod nas?
Da. I evo šta ćemo učiniti.
Čekaćemo da Velika veštica napusti sobu.
Po bakinoj vuni za pletenje spustim se na balkon Velike veštice.
Zgrabim bocu napitka, baka me podigne, preokrene čaroliju i ta-da.
Opet smo deca.
Mladiću, sve ovo si sad smislio? - Da, bilo je to moje lično.
Podla, prljava derišta.
Teraju me na povraćanje!
Hejds, postaje tako loše da ne mogu ni uživati u čašici pelina.
Da, ona je Velika veštica.
Bako, to je napitak. Drži ga na ledu.
Da, to je upravo ono što nam treba.
Hejds, dođi. Zakasnićemo na čaj.
Vreme za čaj. Savršeno.
Slušaj, sve što trebamo je jedna boca napitka. Brzo je uzmi i požuri natrag.
Ne znamo u koliko će se sati to čudovište vratiti.
Znam da se verovatno bojiš. - Ne bojim se, bako.
Ne znam zašto,
ali otkad sam se preobrazio u malog miša, sitnice me više ne plaše.
U redu. Drži se čvrsto.
Ne mogu da verujem da ne puštaju moju dragocenost u trpezariju.
Ovaj hotel za buve i buba švabe diskriminiše svakoga.
Novac.
Novac, novac, novac.
O, Had, zašto u ovom
odvratnom ljudskom svetu, za sve traže od tebe novac?
Odvratna, prljava dobit.
Spreman je.
Pa, dobro, dobro.
Zašto je ova pređa ovde, pitam se?
Zdravo.
Upravo mi je pala pređa preko balkona. Ali sve je u redu.
Hvala Bogu, još uvek držim drugi kraj.
Pa, samo ću je... povući gore. Neću vam više smetati. Pustite.
Znam te. - Mene?
Ne, ne mislim tako. - Već sam te videla, sećam se tvog lica.
Možda ste me videli u predvorju. - Ne, ne, ne, ne. Ne u predvorju.
Sećam te se iz...
Šta je? Ko je to? - Ja sam gdin Stringer III, upravnik hotela.
Proklestvo!
Želite da uklonim decu sa plaže? - Želim da ih uklonite.
Pa, ja... videću šta mogu učiniti.
Gđo, nabavio sam ovo za vas.
Mislim da bi vam se moglo svideti. To je transporter za mace.
Mogli biste tu staviti vašu ljubimicu macu i nositi je po celom hotelu,
uključujući i u trpezariju.
Mislio sam da bi vam se to moglo svideti.
Pa...
da vam nešto kažem, gdine nabavljaču kaveza za mačke.
Nikad, nikad neću dopustiti da moja prelepa mačkica bude...
Pa, pogledajte to. Sviđa joj se tamo.
Gđo, skoro sam zaboravio.
Šta se tiče večere za vaše dame, nudimo vam odabir juhe.
Postoje dva izbora.
Jedna je od kreolskog raka, a druga od organskog graška.
Koja je jeftinija?
Pa, gđo, sigurno ćete ceniti da je rak svež i to je...
Koja?
Ona od organskog graška. Najjeftinija je.
Onda ćemo imati juhu od graška. - Da, gđo.
I...
bez belog luka u juhi.
Bez čega? - Belog luka.
Bez belog luka?
Jesam li mucala? Bez belog luka.
Sve moje žene pate od selektivnog poremećaja izbegavanja hrane.
Izbirljive su.
Da, gđo. Kako želite.
Obavestiću glavnog kuvara. - Učinite to.
Sam ću izaći. - Učinite to.
Pa, draga moja...
budući da toliko uživaš biti u tom kavezu,
možeš i ostati u njemu! Izdajice!
Napitak za transformaciju u miša.
Kapljica izopa...
Prstohvat komoljike...
A sad malo ljekovite vode, izravno od Gdina.
Ovo je najmoćnija postojeća ljekovita voda.
U redu.
Sad se svi uhvatimo rukama i pognimo glave.
Ne može biti...
Nema se puno više za reći.
Nešto smo morali probati, deco.
Ova veštičina snaga daleko je veća od mojih malih kućnih lekova.
Snaga zla.
I jaka je.
Mnogo jača od mene.
Molim te, nemoj plakati, bako. Biće u redu.
Žao mi je deco. - Nisi ti kriva, bako.
Ponekad se stvari jednostavno dogode. - Da, tako je.
Ne smeta mi biti miš.
Mogu se družiti s mojim novim prijateljima celi dan.
Ne moram više ići u školu, ne moram naučite voziti,
što znači da nikad neću imati nesreću. - O, dete. Dođi.
Bako, hoćeš li se i dalje brinuti za mene? Čak i ako ostanem miš?
Naravno da hoću, dragi.
Nije važno ko si ili kako izgledaš, sve dok te neko voli.
A ja ću te uvek voljeti.
Šta je s mojim prijateljima?
Mogu li i oni ostati?
Naravno.
Ako žele, ali ne zaboravite, svima koji vas vole, nedostajaćete.
Nisam baš siguran u to. - Ne budi budala. Sigurna sam da te vole.
Moja majka misli da sam nespretan, a moj se otac žali da sam uvek gladan.
Pa, možda će ovo pomoći da te vole onakvog kakav jesi, bez uslova.
Imaš sreće što imaš roditelje, Bruno.
Neki od nas nemaju.
Ali bićemo dobro. Imamo baku. I ona će uvek biti naša porodica.
I zato smo jako sretni.
Ali ono što želim znati, je, zašto se ovde izležavamo?
Kako ćemo zaustaviti te užasne veštice u transformisati ostalu decu u miševe?
Ona je u pravu. Moramo nešto poduzeti.
Znam što ćemo učiniti.
Ušuljaću se u kuhinju s tvorcem miševa broj 86.
Onda ću natočiti napitak u veštičju juhu od graška. Preobraziće se u miševe.
Jesi li siguran u to, maleni? Izgleda kao da bi moglo biti vrlo opasno.
I zastrašujuća misija. - Veruj mi, bako, mogu to srediti.
Naći ćemo se u baru u predvorju. Bruno i Dejzi poznaju put.
Budi oprezan, dragi. - Biću, bako.
Požurite!
Juha od graška je spremna.
Bez belog luka.
Imam juhu bez belog luka, šefe, upravo stiže.
Gde su moje kozice?
Ovo nije kozica, ovo je škamp.
Ne znaš razliku između škampa i kozice?
Izbroji kliešta.
''Un, deux''. 1, 2.
Počnimo sa serviranjem juhe.
Hajde, ljudi.
Da, šefe.
Šta to radiš, a?
Pripremam kozice.
Nemoj mi reći da je ovo kozica.
Ja sam stručnjak za rakove. - Ovo je kozica.
Pirjao sam kozice 30 godina.
A koristim samo maslac.
Samo maslac? - Nikad ulje.
Nije me briga za ono što kažu nutricionisti.
Prehrambene nakaze.
Uvek maslac, samo maslac.
Gde su moje kozice?
Šta moram učiniti da se pojave kozice?
Počnimo. Servirajte tu juhu.
Da, šefe.
Plačeš?
U mojoj kuhinji nema plakanja.
Šefe, ovoj juhi treba malo belog luka.
Apsolutno bez belog luka. Stringerovo naređenje.
Vatra za masnoću.
Imamo vatru. A ti želiš da to učinim?
Jesu li to moje kozice? To je upravo eksplodiralo?
Zaboravi kozice, samo stavi nešto škampa.
Vi idioti ne znate kako...
Neka mi neko donese oštar nož kako bih se mogao ubiti.
Neka neko pozove istrebljivača.
Pogledajte ih, moja majka i moj otac.
To su ti majka i otac? - Dok živim i dišem.
Bruno, mislim da je vreme da pozdravim tvoje roditelje.
Jeste li sigurni? Ovde u baru? - Najbolji trenutak je sadašnjost.
Oprostite, gdin i gđa Dženkins?
Možemo li vam pomoći?
Bojim se da imam, čudne vesti o vašem sinu, Brunu.
Šta je sa Brunom? Gde je?
Trebali bismo otići na neko malo privatnije mesto.
Privatnije? Zašto mora biti privatnije?
Ne može se baš samo tako objasniti.
Bilo bi mu mnogo ugodnije. da svi odemo u vašu sobu.
Ne, gđo, savršeno mi je ugodno baš ovde gde jesam.
Ili mi recite gde mogu naći Bruna ili nas ostavite na miru.
Pa...
dovela sam ga ovde.
To je miš! Miš! - Šta za ime Božje nije u redu sa vama?
Odnesite tog prljavog glodavca odavde! - Ne, ne. To je Bruno.
Bruno, reci im nešto.
"Reci nešto"? Jeste li normalni?
Sklonite se od nas pre nego što pozovem upravnika.
Prestanite sa svim tim urlanjem. Ovo je vaš sin, Bruno.
Upravnik! Neka neko dovede upravnika.
Ova je žena nasmrt uplašila moju suprugu. Hoda uokolo sa pacovima u torbici.
Bruno, zašto nisi nešto rekao?
Moj otac mrzi kad govorim punim ustima.
Bako, ovde dole.
Tu si, hvala Bogu.
Pa, kako je prošlo? - Juha je spremna.
Pogledajte! Juha od graška.
Izvolite, bez belog luka.
Oprostite, gđo, mogu li razgovarati sa vama?
Molim vas, ovuda.
Upravo ovde.
Ne nosite li slučajno miša u svojoj torbici, upravo sada, da?
Miša? - Da.
Zašto bih, pobogu, naokolo nosila miša?
Ima li to kakve veze sa postavljanjem zamki za pacove po celom ovom hotelu?
Zamke za pacove? - Je li to vaša jadna ideja podizanja dimne zavese?
Optužiti vaše goste za nošenje miševa.
Da sakrete činjenicu da ovaj hotel ima najezdu miša. - Ne. Šta?
Reći ću vam ovo. Koliko me ovaj hotel košta, bolje da ne vidim ni jednog miša.
Čak ni sićušnog, slakog. - Da, gđo. Ja...
Moja greška. Oprostite. Luter.
Molim te, pokaži ovoj dami naš najbolji sto. - Svakako. Ovuda.
Izvinjavam se, gđo.
Naš najbolji sto, gđo.
Hvala, Luter, sigurna sam da je to vaš najbolji sto
u ovoj ljupkoj ustanovi, ali ću sesti za ovaj pokraj kuhinje.
Više volim stolove blizu izlaza kako bih mogla brzo izaći.
Naravno.
Pogledajte. Obožavaju juhu.
Jeste li odlučili?
Mislim da ću uzeti ''džambalaju''.
Izvrsno. A biste li hteli nešto za početak?
Pa, ta juha od graška, koju te otmene dame jedu, izgleda dobro. Želim to.
Žao mi je. Ta juha je rezervisana samo za tu grupu dama.
Ako smem reći, ta velika grupa pati od teške alergije na beli luk.
Zato su naručile juhu bez belog luka. Vrlo je bljutavo. Praktički nejestivo.
Vidim. Zvuči odvratno.
Mogu li predložiti kreolskog raka? Jedno je od naših najboljih jela.
Zvuči... - Da?
Kreolski škamp će biti dobar.
Mislite kreolski rak? - Da, da, kreolski rak.
Vrlo dobro.
Spustite glave, dobićemo društvo.
Pletenice.
Molim?
Pletenice.
Nosila si pletenice.
Poznajem li vas?
Pre mnogo godina, u otrcanom gradiću.
Otrcanom gradiću, upravo ovde u Alabami.
Nosila si pletenice.
I pobegla si od mene.
Sećaš se?
Ali onda sam shvatila da ta užasna mala je tvoja prijateljica.
Sećaš se...
Brzo, mišje merdevine.
To ste bili vi. Prljava veštica, koja je preobrazila Alis.
To je gadno...
Šta to radite?
Bako, vidi.
Đavolski dobar posao!
Daj 5!
Ovo je neka ozbiljna ratifikacija.
Moj Bože!
Na mojoj je nozi!
Bože, eksplodiraju poput eksploziva.
Dođi ovamo, gadno stvorenje...
Skini se! Skini se!
Hajde, deco.
Vreme je da krenemo.
Neka neko pozove istrebljivača!
Dobar posao.
Pogledajte sve te napitke.
Deco, zgrabite svaku bočicu.
Bako, što ćemo sa njom?
Zamoliću upravnika da je pusti kad izađemo odavde.
Ispala mi je jedna.
Doneću je, bako.
Joj, taj sir miriše užasno dobro.
Vidi na šta si me naterala.
Misliš da si jako pametna?
Upavši u moju sobu sa ukradenim ključem.
Ali svi znaju da čuvaju rezervni ključ na recepciji.
Nećemo ti dopustiti da izvršiš svoj zli i prljavi plan. - Ne?
Ko će me zaustaviti?
Slaba, glupa, bolesna žena poput tebe?
Misliš da je to smešno? - Ne to.
Vidiš, samo sam pomislila, kako uskoro nećeš biti u stanju učiniti gotovo ništa.
A zašto, hrabra, mala, uskoro mrtva žena?
Zbog juhe od graška.
Juha od graška... Ne... Ne...
Glupačo.
Nisam jela juhu od graška.
Ako se sećaš, prekinuli su me.
U redu, evo što ćemo učiniti.
Dobro, dobro.
Daj da vidim.
Mislim da ću bocnuti u tvoja prsa,
istrgnuti tvoje usahlo, smežurano srce
i gnječiti ga dok ne pukne.
Sve tvoje ružne veštičje reči ne plaši me ni malo.
Trebale bi, s obzirom da poslednja stvar koju ćeš videti, je moje podrugljivo lice.
Verujem sa svakim delićem mog bića...
da će na kraju ljubav uvek trijumfovati nad mržnjom i zlom.
Je li tako?
Možda si preobrazila Alis i mog unuka, ali ću se pobrinuti
da nikad ne preobraziš drugo dete.
Kunem se Bogom!
Sada!
Glupi pacove. Vidi šta si uradio. - Bežimo!
Vidi šta si uradio.
Glupi glodavci.
Vratite se ovamo!
Prljave štetočine.
Paraziti.
Uloviću te.
Odvratna životinjo.
Sad te imam!
Šta?
Završila sam sa slušanjem tvog glupog blebetanja.
Šta je ovo?
Budalo. Pusti me napolje.
Pusti me napolje!
Istrgnuću vam jezike.
Glupi miševi. - Veštica u boci.
Pusti me napolje! - Veštica u boci.
Pusti me napolje iz ove gluposti.
Bako, ovo je ključ od tog velikog kovčega.
To je moj ključ.
To je moj ključ, bezumno derište.
Paraziti sa mozgom graška. - Idemo, društvo.
Vrati jezik u usta, ti prljavi kanalizacijski parazitu.
Šta radiš?
Šta radiš? To je moje.
Idioti. Gadovi.
To je puno slanine. - Salata. - Testenina.
Hej, činiš me užasno gladnim. - Ne, skloni ruke, to je moje!
Skloni svoje prljave šape sa moje prljave dobiti.
Izvadiću im oči.
U šta gledaš?
Šta je to, bako?
To je popis imena i adresa svake veštice u svetu.
Sa tim popisom, sa tim novcem i sa svim ovim napitcima,
mogli bismo svaku vešticu u svetu preobraziti u pacova.
Odlično!
Odseći ću vam repove.
Rđavim makazama.
I uši prljavim makazama za nokte.
Izvadiću vam oči.
Platićete za ovo!
U redu, deco, uskočite. Imamo još posla.
Zamalo sam zaboravila.
Ne, ne, ne, nemoj to raditi.
Šta to radiš?
Hejds.
Dobra maca.
Dobra si mačkica. Lepa maca.
Sad se vas dvoje zabavite. - Draga maca.
Ne, glupa vrećo za buhe...
Vrati knjige.
Odmakni se, glupane...
Ne! Hejds.
Had, prelepi, seti se ko te hrani.
Ne, ne razmišljaj o hrani.
Bako, čuješ li to?
Ne znam o čemu govoriš
Ništa nisam čula.
Pa, hvala lepo.
I jedna za tebe.
Sledećeg jutra, osećali smo se radosno i pobedonosno.
Zapravo, baka je bila tako srećna, da je podelila svoju radost
sa celim hotelskim osobljem.
Hvala lepo na svemu.
Jedna za tebe.
I jedna za tebe.
Hvala vam, gđo.
Bruno je pokušao objasniti situaciju svojoj majci.
Zdravo, mama.
Ja sam sad miš.
To je miš! - Ali se ispostavilo da
gdin i gđa Dženkins baš i ne vole miševe.
Odlučili smo da bi bilo najbolje da Bruno ostane sa mnom, bakom i Dejzi.
Brže, brže!
Idemo!
Super!
Kako izgleda moja frizura? Kakva mi je frizura?
Idemo opet, svi.
Ovaj put ja sedim spreda.
Bako, volim biti miš.
Verujem ti.
Znaš li šta je čudno? Još uvek se osećam poput dečaka.
Ali jesi, dragi. Život nas sve menja.
Pogledaj mene.
Starim, ali se svejedno osećam kao devojčica.
A ja se još uvek osećam kao dečak.
Vidiš? Razumeš.
Nikada ne odustaj od onoga što si unutra.
Kad te pogledam, ne vidim brkove i ružičasti nos.
Samo vidim tvoje oči. Bistre i lepe.
Bako, koliko dugo živi miš?
Obični miš živi samo oko 3 godine, ali ti nisi obični miš.
Ti si mišja osoba, a mišja osoba gotovo sigurno živi 3 puta duže nego obični miš.
Možda i duže. - To je super vest.
Ne bih mogao podneti da se neko drugi brine o meni.
Biću vrlo star miš, a ti ćeš biti vrlo stara baka i zajedno ćemo umreti.
Uz malo sreće, dragi.
Ali niko ne zna koliko je dugo njegovo vreme na ovoj Zemlji.
Samo Bog zna odgovor.
I to je prirodni poredak stvari.
Dejzi, Bruno i ja voleli smo da živimo sa bakom.
Bili smo jedna velika, srećna porodica.
# Mi smo porodica
# sve moje sestre su sa mnom
# Mi smo porodica
# ustanite svi i zapevajte
# Mi smo porodica SRETAN MIŠJI BOŽIĆ
# sve moje sestre su samnom
# Mi smo porodica DOBRO DOŠLI U LAS VEGAS
Nevaljao ili miš
# ustanite svi i zapevajte
PREVARILI SMO VEŠTICE!
LOVCI NA VEŠTICE
Prevod EN>HR: Bakica47
Gde smo stali? O, da. Tako je.
Dakle, evo nas, spremne za nastavak borbe.
Nastavimo borbu!
Tokom godina pretvorili smo u pacova svaku prokletu vešticu
u ovim Sjedinjenim Državama.
Dakle, okupili smo se ovde da povedemo našu bitku u celom svetu.
Imate imena, zar ne? - Da, gdine.
Njihove adrese? - Da, gdine.
I napitak broj 86 za transformaciju u miša? - Da, gdine. Broj 86.
Napitak za transformaciju u miša, gdine.
Onda izađimo i neka veštice probaju svoj vlastiti lek.
Dakle, spreman si za ovu misiju, stari moj?
Bako, nikad nisam bio spremniji.
Adaptirao na srpski: suadnovic