Äitini sanoi aiemmin, että nukkumaanmeno oli uskonloikka.
Sielumme vaeltelevat uneksiessamme, niin hän minulle kertoi.
Ja jos lausumme iltarukouksemme,
sielumme löytävät reitin takaisin ennen kuin heräämme.
Kiipeäminen kehdosta on toinen uskonloikka.
Kuten on kodin turvan jättäminen.
Joillekin se on matkan aloittamista ja tyhjyyteen sinkoutumista.
Lähetämme viestejä avaruuteen toivoen jonkun vastaavan -
ja toivomme löytävämme ajan mittaan turvasataman.
Anacreon ja Thespis,
olette taistelleet toisianne vastaan niin kauan,
ettei vihanpitonne alkuperällä ole oikeastaan enää merkitystä.
Vihallemme on oikeutettu syy.
Ensimmäinen petos ja lukuisat hirmuteot sen jälkeen.
Kukaan ei tiedä, mitä sinä yönä tapahtui.
Ensimmäinen petos.
Thespislaisen kuninkaan kanssa vastavihitty anacreonilainen metsästäjä.
Kaksi Syrjämaailman nousevaa mahtia liittoutuivat avioliiton kautta.
Opetatko nyt historiaamme, kuollut mies?
Thespislainen saasta tappoi hänet häävuoteellaan.
Niin tarinoissa väitetään.
Väitätkö historiamme olevan väärässä?
Voittajat kirjoittavat historian, ja kumpikaan teistä ei ilmeisesti voittanut.
Sille oli todistaja.
Ainoa todistaja oli anacreonilainen palvelijatar, joka todisti,
että kuningas Throy un Thark humaltui hääyönään -
ja raivon vallassa murhasi metsästäjänne.
Palvelijatar valehteli.
Syy hänen valehteluunsa on olennainen.
Palvelijatar tunnusti kuolinvuoteellaan.
Todellinen murhaaja oli Cleon II.
Ensimmäinen Geneettisen dynastian klooni tajusi,
että suunnitelma laajentuisi usean eliniän aikana.
Hän tajusi, mihin uusi liitto voisi johtaa,
ja järjesti varjomestarinsa viettelemään palvelijattaren, huumaamaan vastavihityt,
murhaamaan metsästäjänne ja lavastamaan teidän kuninkaanne.
Miksi kohdata kahta nousukasvaltakuntaa,
kun voi hyödyntää rodullista vihanpitoa ja antaa nousukkaiden taistella keskenään?
Kloonit huijasivat teitä.
Mutta nyt, kiitos Säätiön,
voisimme koota taas yhteen sen, minkä Imperiumi rikkoi.
Ei. Emme liittoudu heidän kanssaan nyt, olipa alkusyynä mikä tahansa.
Ja vaikka liittoutuisimme, Imperiumi on liian vahva.
Nyt teillä on Invictus.
Invictus on vain yksi alus.
Yksi alus voi olla monen alku.
Jos te kumpikin kansa unohdatte vihanpidon ja päätätte yhdistää voimanne -
kuten ne vastavihityt poloiset,
huomaatte, että teillä on kyky rakentaa lisää aluksia.
Suunnitelman onnistumiseksi Säätiö tarvitsee kolme tukijaryhmää,
kuten jakkara tarvitsee kolme jalkaa.
Se tarvitsee jokaisen Syrjämaailmasta.
Niin minä asian suunnittelin.
Hari, tiesitkö siis Invictusin löytyvän?
Hei, Mari. Mukava nähdä sinut taas.
Missä Gaal on?
Hän ei päässyt Terminukseen.
Entä kuka sinä olet?
Salvor Hardin.
Marin tytär.
Juuri minä sain Holvin auki -
ja onnistuin saamaan Invictusin tänne.
No, Salvor Hardin, ilmeisesti kiitokset ovat paikallaan.
Mitä Invictusin mysteeriin tulee,
paikansin sen ilmaantumiset ensimmäisten yhtälöideni testeissä.
Muista ilmestymispaikat olivat satunnaisia, minä havaitsin niissä kaavan.
En ymmärrä. Emme me ole vallankumouksellisia.
Sanoit itse niin oikeudenkäynnissä.
Saatoin valehdella siitä.
Olen kiitollinen, veli Illansuu.
Siitäkö, että pelastin dynastiamme soluttautumiselta?
Mietin vain, Päivä, jos olisit pysynyt Trantorissa etkä matkannut Neitoon,
olisitko käsittänyt hänen eroavaisuutensa?
Me kaksi olemme samanlaisia. Täytyy uskoa, että olisin käsittänyt.
Tärkeämpi kysymys on, mitä teemme nyt?
Tiedät, mitä meidän täytyy tehdä.
Ulos.
Selvitämme vielä tarkkoja menetelmiä,
mutta ilmeisesti nanopartikkelisi käsiteltiin jokin aika sitten.
Et ole yksi meistä.
DNA:tasi on muuteltu lukuisin eri tavoin.
Näytät meiltä.
Kuulostat meiltä. Mutta…
Kauanko olet tiennyt?
Että olen erilainen?
Lähdin toisinaan tutkimaan hologrammeja sinusta -
syömässä aamiaista ja -
istumassa valtaistuinhuoneessa.
Laskin, miten usein hymyilit alaisillesi,
istuitko kätesi yhdessä vai erillään,
miten usein joit kupistasi aterioilla.
Tiesin jo silloin, etten ollut kuin sinä.
Halusin kyllä olla.
Mitä aiot tehdä?
Vehkeilit kapinallisten kanssa.
En vehkeillyt.
Uskoit salaisuutesi vihollisillemme ja pakenit palatsista.
Hän huijasi minua! -Koska ihastuit häneen!
Entä kuka sen mahdollisti?
Katso nyt meitä!
Meillä ei ole äitejä, tätejä eikä setiä.
Meillä on jalkavaimoja,
joiden muistit pyyhitään heti, kun jätämme heidät!
Etkö ole itse koskaan halunnut lähteä täältä?
Etkö koskaan ole tuntenut painetta edeltäjiemme saavutuksiin pyrkimisestä?
Voitko tosiaan sanoa, että olet halunnut ainoastaan -
olla pelkkä sukuhaaramme edustaja,
joka noudattaa vuosisatoja vanhaa käsikirjoitusta?
Olen koko ikäni halunnut kutsua sinua isäkseni.
Mutta et sinä ole isäni.
Emme ole edes ihmisiä.
Olemme vain ensimmäisen Cleonin kaikuja.
Onko viallinen kaiku sitten alkuperäisempi kuin täydellinen?
Vai onko se yhtä tyhjän kanssa?
Eli paikasta huolehtiminen, kaikki aikaansaannoksemme -
on ollut turhaa?
Ei turhaa, Mari.
Aikanne Terminuksella ei ole mennyt hukkaan.
Se vapautti teidät Imperiumin otteesta.
Se muutti teidät.
Säätiön tarkoitus vain ei ollut koskaan tiedosta huolehtiminen.
Vaan ihmisistä huolehtiminen.
Teillä alkuperäisillä uudisasukkailla -
on ominaisuuksia, jotka ovat olennaisia uuden sivilisaation perustamisessa.
Ja te, anacreonilaiset ja thespislaiset, olette täydellisiä selviytyjiä.
Imperiumi tuomitsi teidät jäämään unholaan, ja silti -
te yhdessä edustatte tulevaisuutta.
Ihmiskunta on tarina, joka kehittyy jatkuvasti,
ja lukemattomat äänet ovat kertoneet sitä tarinaa tuhansia vuosia.
Mutta kertojien kuoroa on jo pitkään tukahdutettu ja hiljalleen pienennetty.
Sillä Geneettisen dynastian alla on tilaa vain yhdelle tarinalle.
Yhdelle äänelle.
Emme saa päätyä siksi, mitä meistä tulisi Imperiumin jatkaessa.
Se polku johtaisi ihmiskunnan tuhoon.
Vaikka pitäisimme tästä suunnitelmastasi, Imperiumi saapuu muutamassa viikossa.
Hän on oikeassa. He tutkivat aiemmin kommunikaatiopoijua.
He lähettävät tänne vahvistuksia ennen pitkää.
Imperiumi ei tule. Ei vielä. Jos teidän luullaan jo kuolleen.
Viekää Invictus kauemmas tähdestänne -
ja aktivoikaa kvanttiasema mutta pysykää paikallanne aliavaruudessa.
Energiajälki näyttäisi megapurkaukselta.
Megapurkaus tuhoaisi järjestelmän elämän.
Imperiumi koostuu kymmenistätuhansista maailmoista.
Vaarallinen tähti ja kuolleet planeetat galaksin reunamilla -
eivät käynnistäisi lisätutkimuksia, vaikka planeetta Säätiön koti olikin.
Se voisi toimia. Todellakin.
Kunhan emme harhaudu Syrjämaailman ulkopuolelle,
meitä ei havaittaisi.
Olisimme vapaita.
Olisitte vapaita -
odottamaan hetkeänne, rakentamaan ja kehittyäksenne tulevaa varten.
Olet siis haamu?
Niin taidan olla.
Millaista on kuolla? -Keir.
Mitä? Haluan tietää.
Näitkö mitään?
Nuo ovat monimutkaisia kysymyksiä.
Vastaa sitten helppoon kysymykseen. Miten pääsit tänne?
Mikä on nimesi, poika?
Poly. Poly Verisof.
Poly Verisof, vähän ennen kuolemaani -
nielin pillerin, jossa oli miljoonia itseään kopioivia molekyylilaitteita.
Kuolinsäädökseni mukaisesti arkkuni laukaistiin avaruuteen.
Ne laitteet alkoivat hajottaa kehoni kudoksia -
alkutekijöihinsä.
Sitten ne koneet kierrättivät elementit -
ja kaapivat lisämateriaaleja, kuten jäätä ja mikrometeoriitteja -
ja kokosivat Holvin sisärakenteen.
Holvi siis ei ole pelkkä hautakammiosi?
Sinä itse olet Holvi?
Oletko tarkkaillut meitä Terminuksessa koko ajan?
En. Ei olisi ollut viisasta olla tietoinen koko tämän ajan.
Sellainen eristys tuhoaisi vahvimmankin mielen.
Ei. Anacreonilaiset käynnistivät heräämisprosessini.
Kun nollakenttä laajeni.
Tietoisuuden uudelleenrakentaminen vie aikaa.
Nollakenttä on vain osa Holvin puolustusjärjestelmää.
Näemmekö sinut uudelleen?
Luulenpa niin, Poly.
Tämä ei ole Säätiön ensimmäinen kriisi eikä myöskään viimeinen.
Saitte armonaikaa, mutta sota Imperiumia vastaan on väistämätön.
Muistakaa sillä aikaa tämä päivä. Muistakaa, mihin pyrimme.
Tuhat vuotta voi tuntua ikuisuudelta,
mutta se on silmänräpäys verrattuna koko ihmiskunnan historiaan,
joka voi helposti karata ulottumattomiin, jos emme ole tarkkaavaisia.
Odota! Siinäkö kaikki? Tämänkö vain saamme?
Annoin kaiken tarvitsemanne.
Entä lähettämäsi näyt?
Näyt?
Niin.
Aave. Puhuit minulle jo, kun olin lapsi.
Ja minulla oli näkyjä.
Näin sinut Trantorilla ja hidasaluksessa.
Ne ohjasivat minua. Autoit selvittämään kriisin.
Mielenkiintoista.
No, Salvor Hardin,
mitä viestejä oletkaan saanut,
vakuutan, etteivät ne tulleet minulta.
Kävele kanssani.
Minua vihataan ja pidetään julmana.
Mutta puolueettomuuteni -
ja piittaamattomuuteni kärsimykselle -
sallii minun hallita tehokkaasti.
Galaksi on niin laaja -
ja ongelmat niin suuria,
etten voi kiinnittää huomiota yksilöihin.
Katso tuota.
On outo taakka, kun ei saa kantaa mistään taakkaa.
Veljeni ja minä jaamme perheenä taakat toistemme kanssa.
Ja rakastamme toisiamme tietyllä tavalla.
Sitä on varmasti vaikea käsittää.
Ajatteletko koskaan perintöäsi, Azura?
Sitä, mitä jätät kuoltuasi jälkeesi?
Lapsena halusin kaikkia muita Cleoneita paremmaksi.
Viisaammaksi, urheammaksi ja häikäisevämmäksi oikeutta jakaessani.
Mutta kun vartuin, toiveeni kehittyivät.
En enää halunnut olla paras.
Halusin olla sama. Ennustettavan rohkea sekä jakaa oikeutta ennustettavasti.
Halusin pojastani samanlaisen. Seuraavan Cleonin. Täydellisen Cleonin.
Hän ei ole poikanne.
Tietenkin on.
Hän on veljeni, mutta myös poikani.
Tuudittelin häntä vauvana.
Kasvatin ja vaalin häntä aivan kuin sinä tämän puutarhan kasveja.
Elämän vaaliminen on tärkeä asia.
Miksi kerrotte tämän kaiken?
Sillä kaikista galaksin asukkaista -
vain sinä olet ryövännyt minulta henkilökohtaisen perintöni.
Mutta siitä omaan perintöösi.
Et kehitellyt tätä juonta, mutta olet sen ruumiillistuma.
Sinä särjit poikani sydämen.
Jäljitimme sukupuusi isoisoisovanhempiisi -
ja paikansimme noista 16 yksilöstä syntyneet elävät jälkeläiset.
Ei vain suorat jälkeläiset vaan myös tädit ja sedät,
serkkuihin ja pikkuserkkuihin, suoraa sukua tai ei.
Arvaa, montako jäljitimme.
712.
Sitten aiemmat ja nykyiset ystäväsi ja rakkaasi.
Ensimmäinen suutelemasi poika, nuori nainen, jolle menetit neitsyytesi.
Opettajasi ja työtoverisi, täällä palatsissakin.
Paikansimme heidän vanhempansa ja suvun. Käytännössä koko lähipiirisi.
Siitä tuli 839 lisää.
1 551 ihmistä.
Niin moneen vaikutit merkittävästi.
Lyhyesti sanottuna niin moni muistaisi sinut kuoltuasi.
Tälläkin hetkellä -
joka ainoa heistä on tarkkailtavana -
ja hiukkassuihku tähtää joka ainoan aivorunkoon.
Kun annan merkin, joka ainoa heistä lakkaa olemasta.
Kas noin.
Kaikki ovat poissa.
Perintösi on poissa, Azura.
Mitä pientä mahdoitkin saada maailmankaikkeudessa aikaan,
on nyt peruttu.
Sinut sijoitetaan automaattiselliin ja ruokitaan laskimonsisäisesti.
Olet siteissä, ettet vahingoita itseäsi.
Aistisi verhotaan koko loppuelämäsi.
Et koskaan enää näe, kuule, haista, maista etkä tunne kosketusta.
Olet silti tietoinen.
Ja muistat, mitä veit minulta pois.
Hari Seldon -
näki tämän kaiken tulevan eikä kertonut meille mitään.
Luulin, ettemme osallistuisi romahdukseen.
Meidänhän piti rakentaa aikakapseli, jonka henkiinjääneet avaisivat.
Ei meidän pitänyt käynnistää Suunnitelmaa.
Uskotko yhä Imperiumin romahdukseen?
Kyllä.
Ja siihen, että ihmiskunta pystyy parempaan?
Tietenkin. Ei kukaan järjissään oleva halua Imperiumin jatkavan.
Mikä siis on muuttunut?
Erona on, ettei Seldon vain jättänyt kertomatta meille,
vaan hän valehteli.
Aivan kuin lapsena teit väriliidulla luentomuistiinpanoja.
Pelkkää joutavaa näpertelyä.
Minä uskoin häneen.
Joka sanaan.
Hän petti luottamuksemme noin vain.
Miltä minusta sitten tuntuu?
Harmi, ettei hän tuntenut sinua.
Tuntenut minua?
Ei siitä ole kyse.
Luulin vuosikausia, että aave viestii minulle.
Olin varma, että se oli Hari,
ja aloin uskoa olevani erityinen.
Mutta jos näyt eivät tulleet häneltä,
keneltä sitten?
Eikö keneltäkään? Kuvittelinko vain kaiken?
Olet sinä erityinen.
Nollakenttä.
Ja se, että toit Invictusin tänne, oli äärimmäisen tärkeää.
Me selvisimme -
kuin ihmeen kaupalla.
Olit oikeassa.
Täytyy luoda oma suunnitelmamme.
Kunnioitin häntä, tavallaan.
Olen pahoillani Pharan vuoksi.
Minä en ole.
Ei seuraavaa keinoa, vain viimeinen. Etkö sanonut hänestä niin?
Yritin vain ärsyttää sinua.
Ilmeisesti se toimi, valvoja.
Halusin jotain jatkuvaa lapselleni.
Yli vuosisata sitten tätä tarjottiin rauhan eleenä keisarille.
Tarjoan sitä taas -
sinulle.
Pharakin kunnioitti sinua, tavallaan.
Viettekö hänet takaisin Anacreoniin?
Emme. Me toimme Anacreonin hänen luokseen.
Pistokas on Tallynin tammesta, samasta puusta kuin jousesi.
Metsänhoitajiemme mukaan se saattaisi kasvaa täällä.
Autatko minua?
Kyllä.
Seuraavina kuukausina -
Syrjämaailman asukkaat tekivät, kuten Hari neuvoi -
ja jättivät vihollisuudet voimistuakseen.
Luominen vaatii enemmän kuin tuhoaminen, ja Hari halusi heidän luovan.
Mitä Invictusiin tuli,
juuri Hugo Crastista tuli sen kapteeni.
Hän vei aluksen kauemmas tähdestä -
ja synnytti megapurkauksen, jonka ansiosta Säätiö oli vapaa.
Kapteeni Crast.
Poly. -Valvoja.
Miten Invictusilla sujuu?
Vakautimme sen hyppyasemat,
jottemme hyppää ihan pian keskelle tähteä.
Miten pian seuraava valmistuu?
18 kuukauden kuluessa.
Onko avaruudessa mukavaa, Poly? -On.
Kauanko olet maan pinnalla, kapteeni?
Kokonaista 14 tuntia, valvoja.
Kaukoputkeni peili on vähän vinksallaan.
Osaisitko panna sen takaisin kuntoon?
Tiedän kyllä, mistä puhutte.
Mikset sitten kohteliaasti häipyisi?
Seis!
Odota!
Jos et sinä, kuka sitten, Hari?
Muistan tämän.
Se oli suosikkilelusi.
Nukuit sen kanssa vauvansängyssäsi.
Jos oli painajaisia, isäsi pyysi puhaltamaan pilliin,
niin aaveet lentäisivät pois.
Yleensä rauhoituit jo kun vain pitelit sitä.
Luojan kiitos. Lapsi pillin kanssa on oikea piina.
Isäsi teki minut hulluksi uurastamalla täällä nukahtamiseen asti.
Hän ei osannut tehdä näitä lainkaan.
Mutta parinsadan yön jälkeen Abbas alkoi päästä jyvälle.
Hän olisi ylpeä. Tulet pormestariksi ja astut hänen saappaisiinsa.
Vaalit ovat vain muodollisuus. Voittosi on varma jo etukäteen.
Äiti, kuka on vesiplaneetan tyttö?
Hidasaluksella oli siemenpankki.
Raskaana oleminen avaruudessa ei ollut turvallista,
joten talletimme munasolumme ja alkiomme tulevaisuutemme vakuutuksena.
Valitsin ne kiistellyltä luovuttajalta.
Gaal Dornickilta.
Onko synnytyssäädöksesi muuttunut?
Tutustuin häneen ennen katoamistaan.
Hänen mielensä oli ällistyttävä.
Kuka isä oli?
Raych Foss.
Olen nähnyt heidät molemmat lapsina.
Gaalin tänä yönä.
Ja Raychin -
kriisin alkuvaiheessa.
Hei!
Luulin koko tämän ajan eläneeni Harin muistoja.
Elinkin heidän muistojaan.
Nyt ymmärrän paljon paremmin, miksi olen erilainen.
Kannoin sinua kohdussani. Olet yhä minun lapseni.
Tiedän. Mutta olen myös heidän tyttärensä.
Gaal pakeni kryokapselissa. Minne?
Se oli matkan alkuvaiheessa.
Ehkä jossain Orionin haaran tienoilla.
Hän elää kai yhä jossain.
Hän kai on yrittänyt tavoittaa minua.
Hän taitaa olla vaistojeni takana.
Kulta, välimatkaa olisi 40 valovuotta.
Miten se voisi toimia?
En tiedä, mutta hän se on.
Ja jos Gaal oli mitenkään erilainen, se selittäisi minutkin.
Tähdet vetivät sinua aina puoleensa.
Ja nyt tiedämme syyn siihen.
Jokin todellakin vetää minua.
Minun pitää yrittää etsiä hänet.
Tiedän, kultaseni.
Haluankin sitä.
Minun vain pitää lähteä heti.
Jos en lähde nyt, en ehkä uskalla myöhemmin.
Ota aavepilli. Ja jotain muutakin.
Kun löydät hänet, anna tämä hänelle.
Hänelle se tarkoitettiinkin.
Olen pahoillani. Kaikesta.
Ei ole mitään anteeksipyydeltävää.
Olin juuri siellä missä pitikin.
Kerjuri, herätys.
Arvelinkin tätä.
Pahus.
Halusit livahtaa huomaamatta.
Tunnen sinut liian hyvin.
Suukko poskelle paljasti sinut.
En halunnut satuttaa sinua yhtään enempää kuin oli pakko.
Ilman tuskaa ei ole rakkautta.
Opin sen, kun jouduin poistumaan Thespisiltä, jotta muut voisivat syödä.
Kukaan ei tullut minun perääni.
Tuletko sinä minun perääni?
Voit tulla, jos haluat.
Tulisin, jos haluaisit sitä.
Aavistelen vain, että sinun pitää tehdä tämä yksin.
Tiesin aina, että häipyisit täältä joskus.
Luulin olevani kanssasi sen tapahtuessa.
Ethän suutu minulle?
En ikinä.
Pidäthän huolen planeetastani?
Ja sinä aluksestani.
Ei se ole enää sinun.
Eikä planeetta minun.
Galaksi on iso paikka.
Tiedätkö, mistä aloitat?
Minulla on aavistus.
Mene vain. Lähde.
Mene.
Mene vain.
Hyvästi, Salvor Hardin.
Keisari.
On aika.
Inhoat varmasti minua.
En voisi inhota teitä, keisari.
Rakastan teitä.
Sinut on ohjelmoitu siihen.
Kaikki rakkaus on ohjelmoitu, oli se biologista tai ei.
Kun ihmisäiti katsoo vastasyntyneen lapsensa silmiin,
heidän aivoaaltonsa synkronoituvat.
Keisarit.
Unohda hovietiketti.
Melkein tuhosit meidät.
Anteeksi, veli, minä…
Et ole minun, Cleon I:n -
etkä kenenkään muunkaan Cleonin veli.
Olet epämuodostuma.
Ja jos minä saisin päättää, olisit jo tuhkana.
Mutta kuten totesit,
siitä päättää keskimmäinen valtaistuin.
Ollessani poissa -
minulla oli tilaisuus pohtia dynastiaamme.
Menin nukkumaan galaksin yhdessä sektorissa -
ja heräsin toisessa.
Se on kaikin tavoin ihme,
kun kulkee siten avaruudessa ja ajassa.
Neidolla puolestaan -
tapasin pyhiinvaeltajia, jotka olivat uurastaneet ikänsä,
jotta voisivat kävellä suolaspiraalin -
toivoen saavansa näyn ennen kuolemaansa.
Minut…
Meidät haastoi nainen, joka väitti,
että muutokseen kykenemätön sielu on tuomittu seisahtumaan.
Uskoakseni Seldon väitti jotain vastaavaa.
Seldon oli turhamainen, joskin loistelias, petos.
Mutta silti, veli…
Mutta silti -
taipumattomalle oksalle käy niin, että se katkeaa lopulta.
Dynastian olisi korkea aika mukautua.
Vain hieman.
Oletko hullu?
Sekoittiko hyppy aivosi?
Tämän vuoksi et olisi saanut lähteä.
Koko Imperiumimme rakentuu ikuisen pysyvyyden varaan.
Jos Galaktinen neuvosto saa selville,
että dynastiamme on rikki… -Ei Neuvosto tietäisi.
…olisimme lopussa! -Voisimme oppia tästä.
Ehkä jopa hyötyä hieman… -Hyötyä?
Demerzel. -Julkeat koskea minuun?
Heikko! -Älä anna heidän tappaa minua.
En anna. -Tämä on järjetöntä.
Herätän ennemmin henkiin toisen sinut kuin pidän tuon poikkeaman keskuudessamme.
Päätös on minun!
Ei, jos se johtaa tuhoomme!
Psykohistoria ennusti…
Psykohistoria?
Me olemme Imperiumi. Historia kumartaa meitä!
Ei!
Olen uskollinen, keisarit,
ennen kaikkea Cleonien dynastialle.
Ei.
Voit hävittää ruumiin itse.
Odotan seuraavan heräävän täydessä terässä aamiaiseen mennessä.
Mitä? Puhu.
Kapinallisten suunnitelma heikentää dynastiaa -
on ilmeisesti laajempi kuin aluksi uskoimme.
Luulimme geenimuokkauksen rajoittuneen Aamunkoittoon -
ja sen tehdyn hänen ruumiillistumansa jälkeen.
Laajempien testien jälkeen -
näyttää siltä, että he väärensivät alkuperäisen.
Siispä yksikään korvikeklooni…
Ei ole enää aito kopio.
Milloin tämä tapahtui?
Emme tiedä tarkkaan.
Onko siis minut itseni väärennetty?
Mahdollisesti.
Kyllä.
Entä Illansuu?
Keisaria tutkitaan paraikaa.
Kiitos, varjomestari.
Voit poistua.
SININEN KIERRE
138 VUOTTA MYÖHEMMIN
Saavumme Synnaxin ilmatilaan.
SAAPUU SYNNAXIN KIERTORADALLE
Aloita laskeutuminen.
Valmistaudu laskeutumiseen.
Kehdosta poistuminen.
Kodin turvan jättäminen.
Ei turvasatamaa.
86 982 283.
86 982 331.
86 982 341.
Pelkkä parahdus pimeässä.
Olemmeko yksin?
Ja vaikka emme olisi, vaivautuuko kukaan vastaamaan?
No niin.
Menkää pois.
Hei, kuuletko minua?
Kaikki hyvin.
Kaikki hyvin. Olet kunnossa.
Mitä oikein teit täällä?
Kapselin mukaan olit kryo-unessa yli vuosisadan.
Tein pakkolaskun.
Tulin etsimään.
Ketä?
Sinua.
Mitä?
Olen Salvor Hardin.
Olen tyttäresi.
Tämä varmaan kuuluu sinulle.
Joskus vain hyppää.
Ja joskus joku ottaa kiinni.
Tekstitys: Tero Mansikka