PAGAL AIZEKO AZIMOVO ROMANUS
ANAKREONAS
Ilekse!
Kai jie išskrido, vaikų nebeliko.
Tik kariai.
Tol treniravau savo randuotą kūną, kol mane pavadino Didžiąja karo medžiotoja.
Pragyvenau triskart ilgiau už savo gyvenimo trukmę.
Girių dievai neleido man mirti, kol neatkeršysiu.
O kai buvau pasirengusi…
jie atsiuntė man antrą dovaną.
„Nenugalimąjį“?
Jis atsirado orbitoje it atsakas į maldas.
Tada supratau,
kad dievai ne tik pritarė mano misijai sunaikinti Imperiją,
bet jie ją ir surengė.
Matėte, kas nutiko jūsiškiams.
Dėl kelių nusidėjėlių Imperija nušlavė pusę jūsų pasaulio.
Jei smogsite Trantorui, nukentės visi Pakraščiai.
Jūs nesuvokiate keršto prasmės, ar ne?
Man nerūpi žmonija.
Šis erdvėlaivis bus mano balsas.
Padėsite man nustatyti kitą jo šuolį.
O jei ne,
mano medžiotojai išžudys visus vyrus,
moteris ir vaikus, likusius Terminuse,
pradedant jūsų motina.
Jūs jau paaukojote tėvą.
Nepaaukosite dar ir jos.
Mainai - paprasti, Sergėtoja.
Sunaikinkite Trantorą…
ir gal, tik gal,
jūsų branginamas Fondas išgyvens tai, kas seks vėliau.
Argi ne nuostabu, ką žmogus padaro dėl kruopelės laiko?
Kiek laiko tą sugebi?
Kiek save prisimenu.
Dažniausiai tai tik nuojauta.
Kaip ir dabar, bet…
kartais ji aplanko sapnuose.
Sapnuodavau bangą.
Tokią didelę bangą…
kad telikdavo sulaikyti kvėpavimą ir leisti jai mane nešti.
Žinojau, kad ji sunaikins mano namus,
mano šeimą, visą pasaulį.
Niekaip negalėjau atsikratyti to sapno, Hari.
Jis mane persekiojo.
Turėjau žinoti, kad tikrame gyvenime taip nenutiks,
todėl ėmiau mokytis matematiką.
Apskaičiavau visas galimybes, visas fizines jėgas, kurias tik žinojau,
iš paskutiniųjų ieškodama būdo, kaip išvengti nelaimės.
Bet neradau.
Tas sapnas privertė tave mokytis matematikos,
o tai tik įrodo, jog tai buvo ne sapnas, o nuojauta.
Nenustebčiau sužinojęs,
kad turi įgimtą sugebėjimą apdoroti informaciją,
suteikiantį tau pranašumą.
Tai paaiškintų Abraksasą.
Išsprendžiau Abraksasą, nes dirbau kaip pamišusi.
Taip, sakau, kad esi išskirtinė.
Temperatūra kyla.
Dėl trinties, nes įskridom į nuolaužų lauką.
Erdvėlaivio radiatoriai išvėdins šilumą.
Jungiama šilumos paskirstymo sistema. Stabilizuojama.
Kodėl skrendate į Helikoną, Hari?
Ką judu su Reičiu planavote?
Aš tau jau sakiau.
Ne, aš tik spėjau, o jūs to nepaneigėte.
Nes buvai teisi.
Tikrai ir toliau nieko man nesakysite?
Kai kas pasakytų, kad taip turėjau elgtis nuo pat pradžių.
Ką tai turėtų reikšti?
Jei nepasisaugosime,
tas tavo numatymas gali neatpažįstamai iškraipyti psichoistoriją.
Žiūrėk, kas nutiko judviem su Reičiu.
Tu čia, jo nėra.
Ne taip nuskambėjo. Atsiimu savo žodžius.
Noriu pasakyti,
kad žmonijos išgyvenimas priklauso nuo to, ar pasieksime Helikoną.
Maniau, mūsų išgyvenimas priklauso nuo Fondo.
Iš dalies - taip.
Bet tik jei bus įsteigta gimininga organizacija.
Vadinasi, tai - antrasis Fondas.
Čia, Žvaigždžių Pašalyje. Helikone.
RYŠIO RETRANSLIACIJOS STOTELĖ
Čia Hugas Krastas…
Čia Kijanas un Edanas,
buvęs Tespido pilietis,
siunčiu SOS signalą Tespidiečių Respublikai.
Anakreoniečiai pastebėti ties 59-uoju postu.
Ar kas nors mane girdi?
Kas nors mane girdi?
Spiralė sukurta taip, kad išsekintų kūną iki galimybių ribos.
Daugiau nei 170 km žygis be maisto, vandens ir poilsio.
Gyvybinės funkcijos - optimalios.
Ir, suprantama, privalote palikti visus neorganinius prietaisus.
Savo apsauginę aurą…
ir imperinius nanobotus.
Pirmą kartą gyvenime jums grės susižeisti,
- išsekti… - Suprantu.
Tuo atveju, jei piligrimas nusilpsta,
jam gali padėti kitas žygeivis.
Tiksliau, tada, jei jis tik parklupo ant vieno kelio.
Jei sulinksta abu keliai, tai - pasidavimo ženklas.
Piligrimas arba turi rasti jėgų nušliaužti nuo kelio,
arba privalo pasiduoti mirčiai.
Mažiau nei pusė pradėjusiųjų žygį pasiekia Spiralės centrą.
Ten jie įeina į šventąjį urvą, į Motinos įsčias.
Įsčiose yra vandens.
Aplink tvenkinį susikaupusi druska pasižymi ypatingu jonų krūviu,
ją palietus, įvyksta vienkartinė reakcija.
Panirus į tvenkinį, jei tokia Motinos valia,
būsite apdovanotas vizija.
Jei jums pasiseks ir grįšite,
Zefirų grupelė išaiškins tai, ką matėte.
Ką matė kiti piligrimai?
Visos vizijos unikalios ir be galo asmeniškos.
Stebiuosi, kad jie visi haliucinacijose neregi maisto.
Nanobotai pašalinti.
Šis žingsnis sukels jums didelę riziką, Imperijau.
Atmetus beprecedentį fizinį pavojų,
jei…
jei nepajėgtumėte užbaigti žygio,
jūsų kritikai dar labiau išdrąsės.
Aš žygį užbaigsiu.
Duokite man savo druskos apyrankę.
Paimsiu ją.
Atrodys, kad esate kartu su manimi.
Kaip visada.
Tikėkite. Neskubėkite.
Viduriniai ratai gali būti apgaulingi.
Priverčia galvoti, kad nuėjome toliau nei iš tiesų.
Tik žiūrėkite, kad liktų pakankamai energijos.
Jau esate ėjęs?
Ne. Bet kalbėjau su daugeliu, kurie ėjo.
Turite dar naudingų patarimų?
Nėra būdo palengvinti žygį.
Čia lyg ir esmė.
Tiesiog neskubėkite.
Žingsnis po žingsnio.
Trilypė Deivė jus nuves.
Ar tie žmonės pasakojo savo vizijas?
Viena piligrimė sakė,
kad tvenkinio kraštuose esanti druska ėmė suktis prieš jos akis.
Nepasakojo, kas nutiko po to,
bet pasakė, kad tai buvo gražiausias jos regėtas dalykas.
- Iš kur jūs? - Iš Baltaroso. O jūs?
- Iš Nišajos. - Iš gamybos planetos.
Jei gamyba pernelyg toksiška Trantorui, ja užsiimame mes.
Ypač audinių.
Tam tikrų Imperijaus mėgstamų keraminių glazūrų.
Nišaja tam tinkamiausia vieta,
nes mūsų atmosfera - tirštas baltas rūkas,
ir tarša tiesiog į jį susigeria.
Į tą rūką.
Mano motina sakydavo,
kad iki tol, kol jai pavyko gerai įsižiūrėti į mano tėčio veidą,
jie jau turėjo tris vaikus.
Dirbote viename iš fabrikų?
Ne. Buvau krovikas.
Kroviau dėžes į erdvėlaivius.
Didingi mechanizmai, tiesa?
Žinoma.
Be abejo, prieš atskrisdamas čia nebuvau į nė vieną įžengęs.
Visas santaupas išleidau kelionei.
Iš Baltaroso? Jūs turbūt irgi skridote.
Taip.
Taip pat pirmą kartą.
Pavydėdavau žmonėms, kurie nuolat keliauja,
šokinėja iš vieno galaktikos krašto į kitą.
Bet tai - vienintelė kelionė, kurios man iš tiesų reikėjo.
Tikiuosi, ir jums taip atrodo.
Antrasis Fondas?
Terminusas buvo įsteigtas Imperijos nurodymu,
iš dalies jis buvo sukurtas tam, kad atkreiptų ugnį į save.
Tačiau Antrasis Fondas bei jo vieta turi išlikti paslaptyje,
apie tai neturi žinoti net pirmas Fondas.
Kodėl? Koks jo tikslas?
Jei nenorite manimi pasitikėti, tada į Helikoną nekeliausiu.
Nekalbėk niekų, Gaale.
Helikone turiu išteklių. Sąjungininkų.
Sužinoję tavo gebėjimų pobūdį, galime juos išanalizuoti.
Pasitelkti juos savo naudai.
Užteks mane išnaudoti.
Noriu išlipti. Dabar.
Arba pasakykit, arba iškeliausiu taip pat, kaip atkeliavau.
Kur tu keliausi?
Iki Terminuso - dešimtmečiai.
Į Trantorą? Imperija tave ištrems.
Yra ir daugiau pasaulių. Motina išmokė mane jų pavadinimų.
Sakėte, kad mano nuojauta - svarbi.
Na, ji man taip sako.
Atidarykite tas prakeiktas duris.
- Tu nemąstai logiškai. - Neaiškinkite, ką aš galvoju.
Atidarykit duris.
Atidarykit!
Atidarykit duris!
Dar nepasiduok, sūnau. Mes artėjame.
Taip.
Trisdešimt… Ne, 29-ios minutės iki kito šuolio.
Jos planas…
Net jei jums pasiseks,
Imperija išžudys likusius jūsiškius.
Ir šįkart padirbės iš peties.
Pribaigs visus.
O po to prasidėjusiame chaose…
jie visi bus pamiršti.
Žinau, kad Fara suvokia save kaip ranką, išlindusią iš Anakreono kapo…
bet Anakreono vaikai gimsta ir šiandien.
Jūs taip pat turite vaiką, tiesa?
Mažą mergytę.
- Atrodo, kad mažą mergytę. - Kaip jūs tą darote?
Fara jums nepasakė? Žmonės man - lyg atverstos knygos.
Joje mačiau tik tamsą.
Bet jumyse įžiūriu abejonę.
Anakreonas vis dar gali žengti į priekį.
Argi tai - ne geresnis būdas atmokėti mirusiems?
- Į priedangą! - Džasenta?
Tebūnie prakeiktas šitas erdvėlaivis.
Rouvanai.
Čia įvyko maištas.
Pareigūnai turbūt pastatė čia ginklą, kad apsaugotų tiltelį.
Jūs.
Jūs būsite taikiniu, kol jį išvesiu iš rikiuotės.
O jei nepataikysit?
Tada jūs mirsite.
Laikas greit baigsis, Sergėtoja.
- Pasisekė. - Sėkmę palieku jums, turiu įgūdžių.
Dar viena kliūtis.
Žinote, ką daryti.
- Ant žemės! - Luisai!
Nagi.
Jie ilgai neužtruks, kol įveiks tas duris.
Atjunkite duris.
Tuoj baigsis laikas!
Kapitonė nusižudė.
„Exo“.
Kitaip tariant, vadovė?
Ar ją išdavė kuris nors iš jos pavaldinių?
„Exo“ taip pat gali reikšti „iš išorės“.
Iš už galaktikos?
Manai, jie ten su kažkuo susidūrė?
Individualios darbo kabinos.
Vienoje iš jų valdoma navigacija.
Jei ją surasime, turėsime galimybę nukreipti kitą šuolį.
Ginklai?
Ne ginklas.
Varomoji jėga.
Turbūt jie nušoko per toli ir nebegalėjo papildyt atsargų.
Tiesiog ėmė šokinėti vis toliau ir toliau.
Dėmesio. Tarperdvinis įvykis po 20 minučių.
Įjunkite persikėlimo protokolus.
Dabar suprantu.
Ką - kas tos šviesos? Persikėlimo protokolai?
Šitas erdvėlaivis neturi pilotų.
Be jų įgulos nariai turbūt susileido raminančiųjų prieš šuolį.
Šviesos pranešė, per kiek laiko jie turi pasiekti šuolio kapsulę.
Laikas tuoj baigsis.
Čionai.
Štai čia. Navigacijos kabina.
Prieš tai, kai Imperija turėjo pilotus,
senesniems erdvėlaiviams reikėjo ko nors su didele apdorojimo galia,
kad nukreiptų šuolius.
Matai, erdvės klostavimas remiasi tiek pat nuojauta, kiek mokslu.
Tarytum sugalvotum norą.
Kognityvinį šuolį atlikti gali tik… tik gyvos smegenys.
Skirtumas tas,
kad pilotai buvo genetiškai sukurti pakelti apkrovą,
bet nepatobulinti žmonės tokio privalumo neturėjo.
Tam, kad išgyventų…
jie turėjo būti prijungti tiesiai prie erdvėlaivių.
Jis buvo pašautas. Erdvėlaivis jo ieškojo.
Negalėjo skristi savarankiškai.
Kas nors galėtų prisijungti be operacijos?
Jei DI intuityvus,
argi sąsaja nesurastų tinkamų neuronų?
Taip. Galbūt. Bet tas žmogus ilgai neišgyventų.
Išgyventų tiek, kad nukreiptume šuolį?
Užtikrintume, kad Fondas išgyvens?
Atliktume šuolį į tuščią erdvę?
Gal, bet…
Tai būtų mirties nuosprendis.
Jei vienas iš mūsų pasiaukos,
tai gali aukotis ir ta, kuri yra kitokia.
Padėk man išsiaiškinti, kaip.
Bet ne į tuščią erdvę.
Nukreipsiu erdvėlaivį namo, į Terminusą.
Ji nori pasikalbėti su jumis, leitenante.
- Leitenante Frystounai, turime bėdą. - Tą dalyką ana ten?
Mes jį vadiname Saugykla. Nežinome, kas tai,
žinome tik, kad jį supa apsauginis laukas, kuris susargdina žmones.
Ima dvejintis akyse, galiausiai netenki sąmonės.
Jūsų Medžiotoja patyrė jo poveikį.
Taip mano dukrai pavyko ją sučiupti.
Nežinome ilgalaikių pasekmių,
bet Saugyklą supantis laukas didėja.
Turime evakuotis.
Tai ne pokštas.
Nuliniam laukui nerūpi, iš kurios jūs planetos.
Jei nesiimsime veiksmų, laukas visus mus išguldys.
Turite išjungti tvorą.
Motina mane šaukia.
- Ne. Jūs dar turite jėgų. - Ne.
Bent jau leiskite padėti jums pasitraukti nuo kelio, kad jumis pasirūpintų.
Negalite tiesiog mirti čia.
Kaip galėčiau pasirinkti mirti kur nors kitur?
Ramus išėjimas.
Tai - didžiausia Motinos dovana…
į šventesnį gyvenimą.
O jei kito gyvenimo nėra?
O jei čia tiesiog pabaiga?
Gal dar susitiksime.
Papasakosite man, ką matėte.
Stovite priešais Motinos, Mergelės ir Senės atstoves.
Mylime visus, kurie eina Spirale.
Sakykite, ką patyrėte įsčiose?
Kai ten atsistojau…
druska ėmė judėti.
Ir suktis.
Iš pradžių lėtai, po to greičiau.
Ji pakilo nuo urvo dugno.
Įgavo stiebo pavidalą…
su trim dideliais žiedlapiais.
Nerimavau, kad tik įsivaizduoju tą reginį.
Bet jis buvo tikras.
Esate susipažinęs su gimimo šaknies gėlės mitologija?
Ne.
Kai Dolas atsitrenkė į Sarą ir atsirado trigubi mėnuliai,
mergelę uždengė gimimo šaknų antklodė.
Tai buvo Trilypių Deivių ženklas, kad mūsų pasaulyje gali tarpti gyvybė.
Amžiams bėgant, gėlės ilgainiui išnyko.
Nematėme jų čia jau tūkstančius metų.
Ką tai reiškia?
Gėlės su trimis žiedlapiais sudygsta iš vienaskilčių sėklų.
Kitaip tariant, trys elementai sukuriami iš vieno.
Visai kaip aš su broliais.
Ir pati Trilypė Deivė.
Tai šventa vizija, Imperijau.
Tiesą sakant, pats jūsų buvimas čia - šventas,
į šią kelionę nesiryžo leistis nė vienas iš jūsų pirmtakų.
Jūsų siela tikrai neįklimpo stagnacijos pelkėje.
Bet kas, kuris taip sako, pats nusidėtų,
mėgindamas užkirsti ieškančiai sielai nušvitimo kelią.
Nuo šiol nė viena zefira nestos jums skersai kelio.
Švaistai jėgas.
Geriau pailsėk, kol kirsime nuolaužų lauką, nes karštis tave nualins.
Kokia dabar temperatūra?
38 laipsniai. Turėtų pasiekti apie 41.
O jei nesustos kilti?
Ką sugalvojai?
Užsičiaupk. Tiesiog užsičiaupk.
Gaale.
Tuoj pasieksime kritinę temperatūrą.
Įjungiama šilumos paskirstymo sistema.
- Gaale. - Stabilizuojama.
Daugiau jokių pusiau tiesų.
Papasakokite viską arba užbaigsiu kelionę dabar.
Kalbu rimtai, Hari.
Jei pasakyčiau, rizikuočiau sugriauti Antrąjį Fondą
dar prieš jį sukuriant.
- Sakykit! - Tu net neįsivaizduoji, ką…
- Baik! - Man neberūpi!
Ką tu padarei?
Be šilumos paskirstymo sistemos
išvirsiu gyva gerokai anksčiau, nei pasieksite Helikoną.
Sakoma, kad informacijos negalima sunaikinti.
Todėl jūs gal ir išgyvensite.
Bet aš - tikrai ne.
Tai ką nuspręsite, Hari?
Arba žiūrėkite, kaip gyva sudegu, arba paleiskite.
Supranti, kad galėčiau užprogramuoti kriopodą, kad keliautų, kur aš noriu?
Jums manęs nereikia, Hari. Niekad nereikėjo.
Netiesa.
Tiesa.
Mano istorija turėjo baigtis Terminuse. Pats taip pasakėte.
Judu su Reičiu nuo pat pradžių ketinote mane palikti, taigi…
Tiesiog paleiskite mane.
Prašau.
Viso, Hari.
Sudie, Gaale.
Įveskite kelionės tikslą.
apskaičiuok kelionę iki Žydrosios Srovės.
Į Sinaksą.
Trukmė - 138 standartiniai imperiniai metai.
Patvirtinu kelionės tikslą.
86 982 041.
86 982 043.
86 982 061…
Zefira Halima.
Ačiū, kad įkvėpėte mane leistis į šią pokyčių kelionę.
Jei nebūčiau išklausęs jūsų atminimo kalbos,
niekad nebūčiau sukaupęs drąsos pamėginti įveikti Spiralę.
Būkite trigubai palaimintas, Imperijau.
Jūs taip pat.
Prašau, užeikite.
Laukiami visi.
Norėjau išreikšti užuojautą.
Būtumėte tapusi įtaigia proksima.
Taip.
Manau, kad Kleonas to ir bijojo.
Šiaip ar taip, jis gavo, ko norėjo.
Zefira Gilat taps proksima, o aš grįšiu į gimtąją planetą.
Jūs nesidžiaugiate rezultatu?
Aš tik maniau, kad patarėte Imperatoriui, kaip elgtis.
Ne, nepatariau.
Užtikrinu jus, kad mano laimė neturi reikšmės.
Nesutinku.
Klausykit, žinau, kad žmonės dangstosi reinkarnacija, kad ignoruotų nuojautą,
kad atsižadėtų galimybės būti laimingi.
Bet jei taip elgiatės, kaip galite iš tiesų patobulėti?
Svarbu ne mano tobulėjimas.
Jei jūs jo neberemiate, galite rasti kitą kelią.
Tai neįmanoma.
Žinoma, kad įmanoma. Nesate kalinė.
Jūs nesuprantate. Neturiu pasirinkimo.
Visi turi pasirinkimą. Net jei atrodo, kad neturi.
Žinau, kaip tai skamba, bet prisiekiu Mergele. Negaliu rinktis.
Kaip taip gali būti?
Kartą sakėte, kad ėjote Didžiąja spirale.
Kada tai buvo?
Prieš 11 000 metų.
Vadinasi, tai tiesa?
Girdėjau gandus, kad Kleonas turi paskutinį protingą robotą galaktikoje.
Tai, ką matėte…
O dabar turite stovėti šalia to vyro ir daryti viską…
Jis jus čia atsiuntė.
Aš iš čia neišeisiu gyva, tiesa?
Tai - vienintelė priežastis, dėl ko pasakėte man tiesą.
Kaip ir Imperijus, neturiu individualizuoto jautrumo.
Todėl ir aš turbūt neturiu sielos.
Jei turėčiau, gal tada galėčiau nepaklusti jo įsakymams.
Jūs tikra, kad neturite?
Jei leisčiau jums dabar pabėgti nuo manęs, negalėčiau savęs sustabdyti.
Vis tiek jus sumedžiočiau. Sudraskyčiau į gabalus.
Atsiprašau.
Matau jūsų širdyje nuoširdžią užuojautą.
Tikrą atgailą. Ir aš negaliu paaiškinti,
bet žinau, kad turite sielą.
Tačiau tas, kuris verčia jus tai daryti,
kuris taip žiauriai išbando jūsų tikėjimą ir ištikimybę,
jis sielos neturi.
Aš jums atleidžiu, Demerzele.
Ei, atsiminkite savo žodžius.
Mano pabaiga dabar neateis.
Aš atgimsiu.
Jus man atsiuntė ne Kleonas, o Motina.
Darykite, ką reikia.
Tebūnie jos valia.
Kaip tai nutiks?
Tai jau padaryta.
Nuodai išsiskyrė, kai mūsų oda susilietė.
Nepajusite skausmo.
Dėmesio. Tarperdvinis įvykis po penkių minučių.
Pasiruoškite persikėlimui.
Erdvėlaivis ruošiasi šuoliui!
Negaliu išjungti užrakto mechanizmo.
Tada praveskit mane kaip nors kitaip.
Gerai, prijunkime mane.
Klausyk, Salvore, aš net nesu tikras, ar tai įmanoma.
Tam, kad įšoktum į planetos orbitą, reikia visiško tikslumo.
Arba sėkmės.
Nepamiršk, su kuo turi reikalą.
Turbūt tai kažkuo panašu į monetos mėtymą vėl ir vėl, ar ne?
Gal, jei mėtytum ją tūkstantį kartų.
Pradėkime mėtyti.
- Liepi man tave nužudyti. - Luisai, argi nesupranti?
Aš tą ir turėjau padaryti.
Viskas, kas nutiko, atvedė mane čia.
Dabar - mūsų vienintelė proga.
Todėl turiu pabandyti.
Mes turime pabandyti.
Krizės metu tik tai ir telieka.
Bandyti.
Jei mirsiu, atiduok ją mano motinai, gerai?
Tu nepaprasta, Salvore.
Gaila, kad anksčiau to nemačiau.
Junk.
Luisai?
Nudėkit ją!
Tau viskas bus gerai, girdi? Lik su manimi, Luisai.
Nudėkit tą kalę!
Nagi.
Apsupkit ją!
Aptiktas priešiškas erdvėlaivis.
Įjungta automatinė apsauga.
„Tespidiečių ietininkai“.
Tau pavyko, Hugai.
Iki tarperdvinio įvykio liko trisdešimt sekundžių.
Tučtuojau eikite į kriopodus.
Nesipriešinkite, anakreoniečiai.
Tučtuojau atiduokite erdvėlaivį arba mirkite.
Nutaikykit į juos kiek įmanoma daugiau ginklų!
Penkiolika…
keturiolika, trylika…
vienuolika…
dešimt, devynios…
aštuonios…
šešios, penkios…
keturios…
trys, dvi…
viena…
Mes šokame.
Na?
Padaryta.
Atrodys, kad ji mirė sava mirtimi.
Gerai. Mažiausiai norėtume pradėti šventąjį karą.
Ar norite ką nors pasakyti?
Jūs ją nugalėjote. Jūs laimėjote.
Jūsų nesugebėjimas suprasti neįpareigoja manęs aiškinti.
Ne, žinoma, ne.
Jūs esate Imperijus.
Ir jus aplankė šventa vizija.
Aplankė.
Senovinė gimimo šaknies gėlė įspausta ant mano tualetinio staliuko.
Įsigijau jį, kai pati perėjau Spiralę.
Pasiėmiau jį su savimi į šią kelionę.
Nejaugi?
Tik pamaniau, kad galėjote ją pamatyti, kai aną vakarą užėjote į mano kambarį.
Ne, nepamenu.
Turbūt tai tik sėkmingas sutapimas.
Tai, kad pamatėte tą pačią gėlę.
Šiaip ar taip, nenorėjau smalsauti. Žinau, kokios asmeniškos būna tos vizijos.
Nors praėjo daugybė amžių, tai, ką mačiau…
pakeitė mano požiūrį į viską.
Jus aplankė vizija? Robotą?
Aplankė. Esu laiminga, kad ir jūs sulaukėte tokios garbės.
Nieko nepamatyti…
niekam nelinkėčiau tokios tuštumos.
Tesuteikia jūsų vizija jums jėgos,
kai keliausime atgal į Trantorą, Imperijau.
Pranešiu pilotams, kad paruoštų jus šuoliui.
Nieko nepamatyti…
niekam nelinkėčiau tokios tuštumos.
Išvertė Sandra Siaurodinė