BASERET PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Som barn hørte jeg historier om Trantor...
...byen, der var en planet i centrum af galaksen.
Jeg fik at vide, at beboerne var syndere, der fulgte en falsk profet.
En mand, der følte sig hævet over den sovendes ord.
Jeg troede ikke på historierne.
Ikke før jeg mødte ham.
De har lige gennemført springet, Imperium.
Vi er fremme i Surah-systemet om få timer.
Jeg fik at vide, at kejseren både kunne skabe og udslette verdener.
At han havde besejret selve døden og havde evigt liv.
Og da jeg så ham i øjnene...
...så jeg en mand, der i alle sine levetider aldrig havde kendt til tvivl...
...før han mødte Hari Seldon.
Jeg er klar til at gennemgå...
Øjeblik, Imperium. Jeg regnede ikke med at se Dem allerede.
Allerede som barn iagttog De mig, mens jeg forberedte mig.
Har De det godt, Imperium?
Det er bare springet.
Jeg ved godt, at rumulkene er bygget til det, men de er knap nok mennesker.
Ja, det kan være desorienterende.
Hvordan er det...
...at være vågen imens?
Når rummet foldes sammen?
Det menneskelige sind kan ikke tolerere den brudte kontinuitet.
Men...
...det kan dit godt.
Hvis jeg kunne forklare det, behøvede De ikke at sove gennem det.
Leviathankrystal.
Salt fra leviathanminerne på Jomfruen.
Og dens betydning?
Den symboliserer de tre gudinders rejse.
Jomfruen, Moderen og Kællingen.
De troende beder ved rituelle berøringer af den.
Det er det centrale tema i luminismen.
Cyklus, Ouroboros, naturen, der higer efter at blive fuldendt.
Oprindelse?
Luminister tror på, at gudinderne engang var en enkelt entitet,
men da Surah stødte sammen med planeten...
Den starter med D.
Dol.
Da blev gudinderne delt, og de tre måner blev skabt.
Den eneste beboelige måne er Jomfruen.
Troens alder?
15.000 år.
Den er ældre end Imperiet.
Antallet af troende?
Tre billioner.
Jeg har aldrig spurgt dig.
Hvordan kan det være, at du er troende?
Hvordan? Eller hvorfor?
Det sidste.
Fra det øjeblik, du og dine brødre kommer til verden, kender I jeres formål.
Men vi andre må selv finde frem til vores.
Men... du kender dit formål.
Det er at tjene mine brødre og mig og først og fremmest Imperiet.
Det er kodet ind i dig.
Og den ydelse tilfredsstiller mig.
Men en søgen efter mening handler ikke altid om svaret.
Søgeprocessen kan i sig selv være oplysende.
Gudinderne valgte ikke selv at blive delt i tre.
De længes efter at blive forenet.
Jomfruens salte landskab siges at være deres tårer.
Men det var deres offer, der skænkede os andre helheden.
I vores liv kan vi til enhver tid vælge vore egne veje.
Gudinderne leder os altid hen imod tjeneste og sandhed,
som var det ind mod en mægtig spirals centrum.
Denne Zephyr Halima, der udfordrer os, hvordan har hendes vej været?
Hun kommer fra Mirrus 12 og er født ind i troen.
Efter jordskælvene der blev hun set som en slags frelser,
der gik forrest i redningsarbejdet. Men hun har været Zephyr i under et år.
Hun har kun lige gravet sig fri af murbrokkerne.
Tilgiv mig, Imperium, men vi er nu i Jomfruens atmosfære
og nærmer os lige straks Saltpaladset.
Er du klar til at møde de støjende masser?
Jeg havde tænkt mig at blive på skibet.
Hvorfor?
Mange på Jomfruen ved, at jeg tilhører deres tro.
-Det kan blive brugt imod Dem. -Sikke noget pjat.
Du er den eneste, der kan give mig et reelt indblik i den luministiske tro.
Du kommer med.
Zephyr Halima.
Velkommen til Jomfruen, Imperium.
Det kan jo godt virke overvældende at forberede sig på en formel ceremoni,
så med Zephyrkredsens tilladelse fik jeg æren af at tage imod Dem alene.
Alene?
Imperium er uden tvivl vant til en vis grad af pomp og pragt,
men de triste omstændigheder med Proximas bortgang taget i betragtning
virkede en mere overdådig modtagelse lidt...
...upassende.
Naturligvis.
Jeg vil udtrykke en dybfølt tak, fordi De tager den lange rejse hertil.
Deres tilstedeværelse viser, hvor meget luminisme må betyde for Imperiet.
Som tegn på min taknemlighed vil jeg gerne tilbyde Dem noget at drikke.
Vandet kommer fra selve Moderens skød.
Saltet i bægeret siges at fjerne alle urene hensigter
hos dem, der drikker af det.
Imperium kan beklageligvis ikke indtage nogen former for uprøvede drikkevarer.
Hvis jeg nærer nogen urenheder, må de desværre forblive skjulte.
Noget siger mig, at De foretrækker det sådan.
Uanset hvad glæder jeg mig til, at vi kan lære hinanden bedre at kende.
Trefoldigt velsignet være I alle.
Hvad er det for et ord, jeg leder efter?
Værdig?
Det går an.
Jeg tror ikke, hun prøvede at forgive Dem.
Nej, ikke bogstaveligt talt.
Men jeg tror ikke, at nogen med reelle hensigter
ville tale sig til at være min velkomstkomité.
Vær på vagt. Vores mål kan være bevæbnet.
Eller også er han død.
Han er i live.
Imperiets skibe er lige så gode til at redde deres folks liv,
som de er til at tage andres.
De er i live, fordi De er nyttig for os.
Og I er allerede døde.
I ved det bare ikke endnu.
Selvfølgelig ved vi det.
Vi er en hær af spøgelser.
Hej. Denne vej.
Er du okay?
Gia.
Hvad er der sket her?
Hold da op.
Det er okay. Du klarer den.
Så har du noget at fortælle, hvis vi overlever det her.
Lad os komme væk, før vi bliver skudt.
Vi har passagerlisten.
Sorter navnene.
Jeg skal bruge teknikere, der kan arbejde med miljø, fremdrift og rumflyvning.
Og kontakt Alder-teamet.
Korvetterne skal være klar til afgang.
De er stadig ved krateret.
Så bed dem om at få fart på.
Invictus venter ikke evigt.
Hvorfor er hun stadig i live?
Det er den boks.
Det er den værste slags ubekendt.
Og hun lader til at være nøglen til den.
Når vi har neutraliseret den,
dræber vi hende.
Er du sikker på, det vil virke, hofjæger?
Invictus er vores frelse,
og vi har gjort os fortjent til den med vores smerte.
Er du klar?
Er det navnene på jeres oprindelige besætning?
Alle dem, der arbejdede om bord på Deliverance.
Nogle få døde af alderdom eller i ulykker, efter at vi slog os ned på Terminus.
Vis mig miljøteknikeren.
ROV, JACENTA MILJØTEKNIKER
Rumflyvningstekniker?
Hvem var hans assistent?
Det var jeg. Jeg overtog det speciale.
Fremdrift?
Studerede på Crito Kredsløbsakademi.
Han havde over 5000 flyvetimer med kejserlige transport- og handelsfartøjer
både under og over lysets hastighed.
Du vil finde besætning til et springskib.
Hvorfor skød I så Dorwins skub ned?
Fordi jeg havde brug for manden, ikke hans lille skrotbunke.
I har begået en krigshandling.
Vi har dem, vi skal bruge.
Genopret hegnet, og giv det en ny kode.
Folk skal ikke snige sig væk, før vi er færdige.
-Hej. -Hejsa.
Jeg forklarer det kun én gang.
Stiftelsen har en bred vifte af viden, som vi mangler.
Derfor har vi brug for en håndfuld af jeres folk
til at hjælpe os med at reparere et stjerneskib.
Hvis reparationen går som planlagt,
forlader vi atter Terminus, og I kan vende tilbage til jeres velkendte liv.
Hvis I nægter, dør vi alle sammen.
Både anacreonerne og beboerne på Terminus.
Jacenta Rov, træd frem.
Var du den ledende miljøtekniker om bord på Deliverance?
Ja. Men jeg vil ikke arbejde for jer.
Jeg er loyal over for Stiftelsen.
Jeg skød i det ene ben.
Din mand har et til.
Forstår vi hinanden?
Akiva Lee.
Kan du vedligeholde en kvantemotor på et krigsskib i Altair-klassen?
Ja.
Lewis Pirenne.
Jeg beder jer. Det er 30 år siden, jeg...
Er det alle dem, vi har brug for?
Jeg troede, du prøvede at forgive mig.
De hjalp. Ulveåndebladene.
Jeg er mindre øm i dag.
Det er jeg glad for, Imperium. Det vil være mig en ære at hjælpe Dem yderligere.
Du kan hjælpe mig yderligere
ved at acceptere min anger over, at jeg talte sådan til dig forleden.
Symmetrien er perfekt her.
Hækkene beskæres hver dag.
Et tåbeligt forsøg på at tæmme det utæmmelige.
En plante vokser i retningen af lyset...
...ikke sandt?
Jo, Imperium.
Jeg sagde jo, at du skulle fjerne dem...
...men lad dem være.
Må lyset aldrig falme.
Det kommer det næppe til.
Når jeg sender bud efter dig, forventer jeg, at du kommer omgående.
Som du kan se, har jeg en overraskelse til dig.
En udfordring på din første jagt.
Camoraptorer. De falder i ét med deres omgivelser,
og de er svære at finde for ikke at tale om at skyde.
Kig efter bevægelserne, ikke efter farven.
Under normale omstændigheder ville broder Dag lære dig om jagten,
men da han har trodset traditionerne og forladt Trantor,
er det blevet min opgave.
-Har du hørt fra ham? -Nej.
Det kommer du heller ikke til.
Se det som din sjældne chance for
at praktisere din selvstændighed.
Dagens første.
Du så vel næppe kræet, før jeg skød...
Heldig træffer.
Ja, det var.
Giv mig en dags tid, så skal jeg forme dit held til en evne.
Jeg vil hellere selv forme det.
Jamen så vil jeg ønske dig god jagt.
I lige måde.
Fire måner, hvor er hun tung.
-Poly? -Hold da kæft.
Det gjorde sgu ondt, Poly.
Undskyld.
Hvor er vi?
I de geotermiske tunneller.
Vi så dig i fængslet og slæbte dig herhen.
Du er tungere, end du ser ud.
Tak.
Vogter?
Hvad er en Invictus?
Hvor har du hørt det navn?
Phara sagde det, mens hun var sammen med dig. Det var det eneste, jeg kunne tyde.
Det var en legendarisk destroyer, som forsvandt for hundredvis af år siden.
Det er som et spøgelsesskib.
Jamen jeg tror, Phara har fundet det.
-Ned på jorden. Ned på jorden! -Læg jer ned.
-Salvor. -Far.
Hugo!
-Og også dig! -Borgmester Hardin.
Tak, Seldon.
Hvad laver I her?
Anacreonerne kodede hegnet om og låste os ude.
Vraget virkede som et godt skjulested.
Jeg sagde til ham, at du patruljerede der.
Gem jeres hyggesludder til senere. Vi må lægge en plan for, hvordan vi kommer ind.
Vi går ikke tilbage.
Hvad mener du med det?
Anacreonernes korvetter er på det geotermiske felt.
Glem korvetterne. Vi må forsvare Stiftelsen.
Vi forsvarer netop Stiftelsen sådan her.
Jeg tror, Phara er ude efter et krigsskib. En planetdræber.
Hvis hun får fat i det, trækker hun hele galaksen ind i konflikten.
Det er den første Seldon-krise.
At Boksen vågner nu, at mit instinkt driver mig...
Hari skulle bruge mig her til at stoppe anacreonerne, og han hjælper mig imens.
Så jeg følger mit instinkt,
og vi uskadeliggør korvetterne. Forstået?
Javel.
-Ikke jer to. I bliver her. -Jamen vi reddede dig.
Og det er jeg taknemlig for. Men det her er farligt,
og jeg vil ikke have jeres blod på hænderne.
Højtærede Imperium.
Jeg forventede at blive mødt af de støjende masser ved min ankomst,
men i stedet blev jeg modtaget af en kætter.
Jeg beklager dybt, Imperium.
Jeg forsikrer Dem for, at der venter en ordentlig velkomst.
Lad mig præsentere Zephyr Gilat.
Trefoldig velsignelse, Imperium.
Fornøjelsen er helt på min side, Zephyr.
Jeg kondolerer efter Proxima Opals bortgang.
Tak for det, Imperium. Det er en trist begivenhed, men dog også fuld af håb.
Især for dig.
Jeg accepterer ydmygt Zephyrkredsens beslutning.
Hvad hælder de mod lige nu?
Zephyr Gilat er stadig den mest oplagte kandidat til at blive Proxima.
Men der skal ikke meget til, før tingene peger på et mindre ønskværdigt udfald.
Jeg forstår.
Vi vil hjælpe jer, så vidt det overhovedet er muligt.
Det er meget storsindet.
Vi kan ikke benægte, at Halima har en naturlig karisma.
Jeg føler, at jeg må tilbyde noget, der er mere konkret.
Med forlov, Imperium. Infrastrukturen smuldrer.
Drikkevand har længe været dyrt og svært at skaffe.
Noget ved hende Halima er med til at slukke deres tørst.
Det har vi vist en løsning på.
Vi tager Halimas metafor og gør den bogstavelig.
Zephyr Gilat, til ære for Deres ophøjelse som den næste Proxima,
vil Imperiet bygge et afsaltningssystem, der dækker hele månen.
Jeres folk skal aldrig mere mangle rent drikkevand.
Jeg er mundlam, Imperium.
Trefoldig velsignelse til Dem, Zephyr Gilat.
Er du okay?
Jeg egner mig ikke til den vind.
De første år havde jeg konstant knyttede næver.
En dag sagde din mor: "Slap nu af, mand. Du kan ikke slå på vinden."
Fortsæt bare, Hugo. Vi indhenter dig.
Når man er vokset op på Trantor, og ens barndom foregik indenfor...
...så bliver man svag.
Du taler aldrig særlig meget om Trantor.
Hvorfor skulle jeg det?
Vi skal aldrig tilbage dertil.
Var der slemt?
Tværtimod. Der var fantastisk.
Dine bedsteforældre arbejdede på Stjernebroen, så vi var ret velhavende.
Der var mirakler overalt.
Svævende springvand.
Synkrone vandshows med hvaler
og ting, der svømmede rundt i luften i vægtløs tilstand.
Og maden... Hold da op.
Det bedste af alting.
Synes du, jeg er tyk nu?
Men nu skal du høre, Sal.
Vi vidste, at det hele byggede på et bjerg af løgne og bedrag.
En billion mennesker arbejdede bag kulissen for at få det hele til at stråle.
Når man kradsede lidt i overfladen, kunne det ikke blive ved.
Så begyndte Hari at skabe røre ved at tale om undergangen.
Jeg kunne hverken finde hoved eller hale i det, han sagde.
Men du troede på planen.
Jeg troede på en pige, der hed Mari Hardin,
som jeg havde et desperat ønske om at gå i seng med.
Far.
Hun troede på planen.
Gik du med i Stiftelsen for en piges skyld?
Ja.
Fortryder du det nogensinde? At du tog hertil?
Jeg fik jo dig ud af det, ikke?
Kom.
Det ser ikke godt ud.
De anbringer ladninger rundt om hydrocellerne.
Det kan udslette hele byen.
Vi må smide en masse grus i maskineriet.
Hvis jeg kan komme tættere på, kan jeg ramme sprængstofferne
og måske smadre en korvet eller to.
En bedre skytte kan få ram på alle tre på afstand.
Salvor.
Nej, glem det, far.
Du er for gammel og tyk, og dit syn er håbløst.
Du klarer det aldrig.
Du slægter i hvert fald din mor på.
Deres fokus og sigte er uovertrufne, Imperium.
Seks byttedyr.
Broder Skumring bliver imponeret. De har slået hans rekord.
Hvor mange nedlagde han?
Tre på sin bedste jagt.
Efter en hel del øvelse.
Din lumske skiderik.
Det havde været nummer fire.
Smid dem ind i buskadset. Jeg nedlagde tre.
Jeg nedlagde tre. Er du med? Af sted!
Broder Daggry, hvordan gik jagten?
Tre.
Du tangerede min rekord i første forsøg.
Romus var til stor hjælp.
Fremragende arbejde, broder Daggry. Du er den fødte jæger.
Her. Lad os fejre det.
Du jager som en mand. Føler du dig som en mand nu?
Det ved jeg ikke. Det gør jeg måske nok.
Kun en mand kan erstatte manden.
Jeg tror, det er på tide, du besøger Gossamer-hoffet.
Det er udfordrende at regere over Imperiet.
Og vi er jo trods alt kun mennesker.
Vi har behov for at give udtryk for vores frygt, vores had og vores bitterhed.
Deres hukommelse bliver slettet, inden de forlader Trantor.
Cleon 1. udviklede systemet.
Det er helt perfekt.
Nå?
Hvem kunne du tænke dig?
Hvilken nydelse foretrækker De, Imperium?
Vil du ikke kunne huske noget?
Ikke efter i aften, Imperium.
Jeg kan sige hvad som helst til dig, og i morgen vil du ikke kunne huske det?
Korrekt.
Og det generer dig ikke?
Mindet om dette møde tilhører ikke mig.
Det er Imperiums.
Finder De nydelse i samtale? Jeg er velbevandret i mange emner.
Vend dig bort.
Jeg siger til dem, at du var god.
Så vidt du selv vil kunne huske, var du det også.
Han rørte ikke ved mig.
Hvad gjorde han så?
Han talte bare.
Fortæl mig alt, hvad han sagde.
Er du okay, Sal?
Jeg er næsten på plads nu. Når jeg har vurderet vinden, er jeg klar.
Salvor? Sal?
-Det sker igen. -Hvad?
Hjernen svigter. Et anfald. Et eller andet.
Hvis vi ikke henter hende, ser de hende.
Tag dig af Salvor. Jeg tager mig af korvetterne.
Der er kun ét scenarie, hvor du forlader skibet som planlagt,
og det er der, hvor det bliver umuligt for dig at forblive om bord.
Jeg tager ikke mit liv.
Det gør du.
Du er Hari Seldon. Du kan ordne det her.
Det kan jeg altså ikke.
Kan du ikke se det?
Det hele kollapser, fordi du bliver sammen med hende.
Og alt det, som alle har ofret, er spildt.
Du ved godt, at det, jeg siger, er sandt.
Stoler du på matematikken?
Jeg hader matematikken.
Stoler du på mig?
Jeg ville ønske, jeg aldrig havde mødt dig og aldrig havde stjålet dine dumme bøger.
Men det gjorde du.
Og nu står vi her.
Hele galaksens fremtid afhænger af én persons handlinger. Dine.
Gå direkte ud til kryokapslen. Den er programmeret til dig.
Du skal ikke sige farvel til hende.
Du må ikke blande hende ind i det.
Salvor?
-Det skete igen. -Jeg ved det godt. Kan du skyde?
-Ja. -Så skynd dig.
Hvor er min far?
Han gik ind efter korvetterne, da du faldt om.
Han klarer den ikke.
De er for mange.
Dæk mig, Sal. Jeg skal nok ordne skibene.
Nej, far. Nej.
Hjælp!
Far!
Salvor Hardin, Terminus' vogter.
-Far. -Du må beskytte planen.
Far, kom nu.
Slap af i hænderne, Salvor.
Nej, far!
Du skal ikke kæmpe imod vinden.
Far!
Nej.
Du skulle se udsigten heroppefra.
Imperium, jeg bør ikke være her.
Kom. Det er helt i orden.
Jeg tænkte, det lige var dig.
Parterre.
Gangstier.
Den store plæne.
Se, hvor præcist det hele er udformet. Hvor omhyggeligt.
Alt har sin plads.
Det har jeg altid holdt af.
Kom og se det herfra.
Jeg har ikke noget kraftfelt, Imperium.
Det har du nu.
Tag den.
Ikke, hvis De ikke gør.
Det er smukt.
Ja, hvis man kan se skønhed.
Sig mig, hvad det er.
Rosenhaven?
Rosa arvensis og så Rosa persica.
-Rosa kordesii... -Deres farver.
Hvid og gul.
Rødgul med mørkerødt center.
Og kraftig knaldrød.
Hvad er ellers den farve? Den røde.
I naturen?
Det røde ahorntræ.
Fuglen sommertangar.
Den røde krabbes skjold.
Rødt sandeltræ.
Jeg vidste ikke, at Imperium var farveblind.
Det er Imperium ikke.
Alle Cleonerne er identiske.
Ingen har nogensinde været farveblinde.
Før mig.
Er det ikke ret almindeligt for mænd?
-Det kan nemt afhjælpes. -Det er ikke almindeligt for os.
Og intet ved det er nemt.
Det er min hemmelighed.
Nu kender du den.
Hvad skal jeg nu gøre?
Hvis jeg skulle holde på en hemmelighed, ville jeg skubbe mig ned.
Så er min tavshed sikret.
Du kunne skubbe mig.
Sal.
Han gik med i Stiftelsen på grund af en pige.
Er det ikke mærkeligt?
Til sidst troede han på det, men...
...han gjorde det for min mors skyld.
Det gør mig ondt.
Jeg kvajede mig, Hugo.
Havde jeg ikke fået blackout, var min far stadig i live.
Nej.
Jeg var så sikker på, at angrebet på deres skibe var den rigtige plan.
Det var det måske også.
Måske var alternativerne værre.
Og Hari sagde, at en hel galakse kan være afhængig
af én persons handlinger.
Så er du en af de personer, ikke?
Hari vejleder dig, så planen kan køre videre.
Fordi jeg er noget særligt?
Jeg var skyld i, at anacreonerne erobrede byen...
Nej, det var takket være Lewis og fjolserne i tårnet.
Lige nu er du Stiftelsens eneste chance for at overleve krisen.
Jeg er ligeglad med krisen.
Jeg vil bare hævne mig på Phara.
-Vi har lige smadret hendes skibe. -Nu er dit skib det eneste på planeten.
Hvis vi når frem til Beggar før dem, er de strandet her. Kom.
Mens vi sørger over Proxima Opals medmenneskelighed og styrke,
må vi være taknemlige for hendes mange velsignelser.
Til ære for Opals overgang til genfødslen
og som en tillidserklæring til vores næste Proxima
bygger vores højtærede Imperium et afsaltningssystem over hele månen.
Lad os hylde Imperium
og vende os mod ordene i Den Nye Oktav.
"Med gaverne fra vore beskyttere...
...bliver vore hjerter...
...bliver vore hjerter løftet, og vor ånd styrkes.
Ved deres sjæles vilje, der er knyttet til vores..."
"...skal vores vej..."
Zephyr Gilat siger de hellige ord...
...og dem takker vi hende for.
Vi udtrykker vores taknemlighed over for Imperiet.
Mens vi fejrer Proxima Opals overgang til det næste liv,
bør vi bruge et øjeblik på at være taknemlige for Moderens gave.
Genfødslens gave.
Engang for flere tusind år siden...
...var vores sjæle som vokslys.
De brændte igennem, og så udslukkedes de.
Men Moderen kiggede ned og så, at det var utilstrækkeligt.
Et enkelt liv i en enkelt krop,
der voksede op i en enkelt verden.
En sådan sjæl kunne ikke hive sig selv op fra uvidenhedens grøfter
og vokse og blive hellig.
Så derfor tog Moderen den lige livslinje
og formede en cirkel af den.
Dermed skænkede hun os genfødslens gave.
Men hvad betyder den gave?
Nogle mener, at formålet med reinkarnation
er at stige op til oplysningens højeste niveauer.
Men vi ved bedre, ikke?
For rejsen har ikke noget endemål.
For vores vækstpotentiale...
...er uendeligt.
Selv en sjæl, der virkede hellig for 400 år siden...
...er ikke hellig i dag.
Det er Moderens visdom.
Når galaksen ændrer sig, må vi ændre os med den.
Vi må anerkende værdien af forandring,
af evolution...
...af forskellighed.
Menneskehedens største svigt
og den værste synd mod Moderen er stagnering.
Så derfor fryder vi os over,
at Proxima Opals sjæl ikke stagnerer og ruster og korrumperes.
Vi fryder os over, at hendes sjæl ikke er bundet til en enkelt uforanderlig krop.
Vi frydes os over, at hendes sjæl er en sjæl i evig forandring og udvikling.
Vores liv i disse kroppe er måske korte...
...men vores sjæle lever uendeligt.
Mens vi former vores sjæle i en uendelig jagt på det hellige,
skal I huske dette.
Det her vil ikke være jeres liv for altid. Men det er jeres liv nu.
Jeres valg nu.
Jeres forandring nu.
Få noget ud af det!
For Moderen!
Kom så.
Dræb hende.
Beggar, igangsæt protokol.
Skibsoverførsel Salvor Hardin. Lås.
Hvad fanden gjorde du lige?
Jeg knyttede skibet til Salvor.
Fra nu af gør det ingenting uden hendes autorisation.
Lav det om igen. Få hende til at lave det om!
Jeg har låst det fast. Det kan ikke ændres.
Nu er I fanget her, indtil Imperiet kommer for fuld styrke.
Omprogrammer det så.
Det lytter ikke til mig.
Thespinske skibe anerkender kun én kaptajn ad gangen.
Fra nu af er det hende.
Uanset hvad det er for noget pis, I har tænkt jer...
...kan I ikke gøre det uden hende.
Så kan jeg dræbe dig.
Vær nu ikke dum. Jeg aner ikke, hvordan man styrer et skib.
Jeg har brug for ham ved siden af mig.
I har brug for ham.
Så får du vist alligevel stjernerne at se, vogter.
Har I rumdragter her? Fra tiden om bord på Deliverance?
Ja, men de er 30 år gamle.
De må gå an.
Hør mig nu.
Vi efterlader resten af vores tropper her som sikring.
Hvis I ikke parerer ordre, eller hvis I på nogen måde trodser vores hofjæger,
så hav jeres kæres skæbner i tankerne, og sørg for at handle derefter.
-Lewis. -Dara.
Det skal nok gå, min skat. Bare gør, som de siger.
I må ikke...
Jeg beder jer.
Slip mig. Giv slip.
Mor!
Hvor er din far?
Hvor er Abbas?
Mor, jeg er virkelig ked af det. Jeg prøvede.
Få os derop.
Det er som sagt Salvors skib nu.
Bare tag styringen, og tro på dig selv.
Jeg klarer det.
Indtast din destination.
Skibet beder om koordinater.
Vil du sige, hvor vi skal hen?
Anthors Bælte.
Spænd jer fast. Starten kan godt være barsk.
Jeg har det fint her.
Bæltets koordinater er kodet ind, fra dengang jeg fløj ud til minerne.
Når vi er ude af atmosfæren, bliver alt godt.
Vi er klar.
Og motorer.
Rolig.
Er vi okay?
Lad styrepinden fortælle dig, hvad skibet vil.
Du styrer ikke. Det er et samarbejde.
Hvis jeg ikke styrer, burde det ikke hedde en styrepind.
Øg kraften med 20%. Kompenser for vindgradienten fra øst.
Startraketter øget.
Flot klaret. Vi er ude af farezonen.
Krone.
Tekster af: Eskil Hein