ПО РОМАНИТЕ НА АЙЗЪК АЗИМОВ
Като малка бях слушала истории за Трантор,
града планета в сърцето на Галактиката.
Бяха ми казали, че хората там са грешници, следовници на мним пророк,
на човек, който се е смятал за по-велик от Спящия.
Не вярвах в тези истории, докато не го срещнах.
Скокът приключи, императоре.
Ще стигнем системата Сура след няколко часа.
Казваха ми, че императорът може да създава и унищожава светове,
че е победил триумфално смъртта и ще живее вечно.
Когато го погледнах в очите,
видях човек, който през всичките си животи не е изпитвал съмнения,
докато не се е срещнал с Хари Селдън.
Готов съм за обзор на...
Един момент, императоре. Не ви очаквах толкова скоро.
И като дете ме гледахте как се приготвям.
Добре ли се чувствате, императоре?
От скока е.
Хуманоидите са проектирани да го понасят, но аз не ги смятам за хора.
Понякога е объркващо, знам.
Какво е усещането да си буден по време на скока?
Когато пространството се огъне?
Човешкият мозък не може да поеме непоследователността.
Но...
Твоят може.
Ако можех да ви го обясня, нямаше да ви приспиват.
Левиатански кристал.
Сол от левиатанските мини на Девата.
Защо е важен?
Символизира пътя на трите богини,
Девата, Майката и Старицата.
Последователите им се молят, като го докосват ритуално.
Свързан е с идеята на луминизма - кръгове, уроборос, природата търси цялост.
Произход?
Луминистите вярват, че някога богините са били едно цяло,
но после Сура се е сблъскала с планетата...
Започва с "Д".
Дол.
Сблъсъкът е разделил богините и е създал трите Луни.
Единствената обитаема е Девата.
Откога e вярването?
Отпреди 15 000 години.
Предшества Империята.
Брой на последователите?
Три трилиона.
Не съм те питал...
Как така ти си вярваща?
Как така или защо?
Второто.
С братята ви знаете целта на живота си още от раждането си.
На нас се налага сами да я търсим.
Но ти знаеш защо живееш.
За да служиш на братята ми, на мен, най-вече - на Империята.
Записано е в програмата ти.
И това ми носи удовлетворение.
Но търсенето на смисъл невинаги се крие в отговора.
Процесът на търсене също просвещава.
Богините не са искали да бъдат разделени.
Мечтаят отново да бъдат заедно.
Казват, че солената почва на Девата се дължи на сълзите им.
Но тяхната жертва ни направи завършени.
Можем да избираме пътя си във всеки етап от живота си.
Богините ни показват всяка стъпка към вярната служба и истината,
както и към центъра на огромна спирала.
А тази зефир Халима, която ни предизвиква, какъв е нейният път?
Родена е на Мирус 12, в семейство на вярващи.
След земетресенията там се е превърнала в спасител,
помагала е на пострадалите.
Но е издигната в зефир отпреди няма и година.
Значи тъкмо е изпълзяла от отломките.
Простете, но навлязохме в атмосферата на Девата.
След секунди ще стигнем Соления палат.
Готова ли си да се изправиш пред тълпата?
Мислех да остана на кораба.
Защо?
Мнозина на Девата знаят, че съм приела вярата им.
Може да го използват срещу вас.
Не ставай смешна.
Ти си единственият ми източник на знания за вярата на луминистите.
Идваш с мен.
Зефир Халима.
Добре дошли на Девата, императоре.
Подготовката за официална церемония е плашеща.
Затова помолих Кръга на зефирите
и те ми оказаха честта да ви посрещна сама.
Сама ли?
Императорът сигурно е свикнал с бляскави церемонии.
Но предвид тъжната цел на визитата ви - смъртта на проксима,
пищното посрещане ми се стори...
неуместно.
Разбира се.
Благодаря ви от сърце, че дойдохте при нас.
Присъствието ви доказва, че луминизмът е важен за Империята.
Предлагам ви напитка в знак на благодарност.
Водата е от Утробата на Майката.
Казват, че солта в нея унищожава всички нечисти намерения в съзнанието на пиещия.
За жалост императорът не може да приеме непроверени напитки.
Боя се, че и да имам нечисти намерения, те ще останат прикрити.
Нещо ми подсказва, че предпочитате да бъде така.
Във всеки случай нямам търпение да се опознаем.
Бъдете тройно благословени.
Коя дума ми убягва?
"Достойна"?
Става.
Не искаше да ви отрови.
Не буквално.
Но човек с добри намерения
не би мамил, за да ме посрещне лично.
Бъдете нащрек. Може да е въоръжен.
Или мъртъв.
Жив е.
Корабите на империята са безопасни за пътниците,
но смъртоносни за враговете.
Командире, жив сте, защото сте ни нужен.
А вие вече сте мъртви.
Но не го знаете.
Наясно сме.
Ние сме армия от призраци.
Насам.
Добре ли си?
Джиа.
Какво е това?
Боже.
Не се бой. Нищо ти няма.
Ще разказваме за случилото се, ако оцелеем.
Да се махаме оттук, за да не ни убият.
Имаме манифеста.
Прегледайте имената.
Искам инженерите, отговарящи за средата, механиката и астронавтиката.
Свържете се с екип "Алдър".
Да подготвят корветите.
Още са в кратера.
Кажи им да работят по-бързо.
"Инвиктус" няма да чака вечно.
Защо не сте я убили?
Трезора.
Той е най-ужасното неизвестно.
И тя е ключът към него.
Щом го обезвредим,
ще я убием.
Сигурна ли си, че ще успеем?
"Инвиктус" е нашето спасение.
Спечелихме го с много болка.
Готов ли си?
Това ли е списъкът на екипа?
На всички, работили на "Освобождение".
Някои погинаха от старост и при злополуки по време на заселването.
Покажи ми екоинженера.
РОВ, ДЖАСЕНТА - ЕКОИНЖЕНЕР
Експертът по астронавтика?
Кой е бил негов заместник? - Аз. Аз поех командването.
Механика?
Учил е в орбиталната академия на Крито.
Прекарал е над 5000 часа на имперски транспортни и търговски кораби,
бързи и бавни.
Търсите екипаж за хиперкораб.
Защо свалихте командир Доруин?
Защото ми беше нужен той, а не смешното му корабче.
По този начин обявихте война.
Имаме нужния човек.
Включете оградата и променете кода.
Не искам никой да се измъкне.
Здравей. - Здрасти.
Ще обясня само веднъж.
"Фондацията" притежава познание, което ни е нужно.
Трябват ни някои от хората ви,
за да ни помогнат да поправим кораб.
Ако всичко върви по план,
ще напуснем Терминус и за вас животът ще продължи нормално.
Ако откажете, всички ще умрем -
и анакреони, и терминусци.
Джасента Ров, крачка напред.
Вие ли бяхте главен екоинженер на "Освобождение"?
Да. Но няма да работя за вас.
Служа вярно на "Фондацията".
Гръмнах го в единия крак.
Съпругът ви има и втори.
Ясна ли съм?
Акива Лий.
Можете ли да поправите двигателя на боен кораб клас "Алтеър"?
Да.
Луис Пайрийн.
Моля ви, от 30 години не съм...
Други не са ли ни нужни?
Мислех, че се опитваш да ме отровиш.
Листата от вълчи дъх ми помогнаха.
Днес съм по-добре.
Радвам се, императоре.
За мен е чест да бъда от помощ.
Ще бъдеш,
ако ми простиш грубите думи онзи ден.
Симетрията тук е съвършена.
Подрязвате храстите ежедневно.
Какъв глупав опит за контрол на хаоса.
Растенията растат в посока на светлината.
Нали?
Да, императоре.
Знам, че ти казах да ги махнеш.
Остави ги.
Нека светлината никога не гасне.
Подозирам, че няма.
Когато те повиках, очаквах да дойдеш незабавно.
Както виждаш, подготвил съм ти изненада.
Предизвикателство за първия ти ден навън.
Гилираптори - сливат се със средата толкова добре,
че не можеш да ги видиш, камо ли да ги убиеш.
Оглеждай се за движение, не за цвят.
При нормални обстоятелства брат Ден би те запознал с лова.
Но той реши да наруши традицията и да напусне Трантор.
Затова отговорността пада на мен.
Чувал ли си го? - Не.
И на теб няма да се обади.
Приеми го като възможност
да се насладиш на своята независимост.
Първият за деня.
Съмнявам се, че си го видял, преди да стрелям...
Извадих късмет.
Така си е.
Дай ми време и ще превърна късмета ти в умения.
Предпочитам да се науча сам.
Тогава приятен лов.
И на теб.
Четири луни, колко е тежка!
Поли? - По дяволите.
По дяволите, заболя ме.
Извинявай.
Къде сме?
В геотермалните тунели.
Довлякохме те тук.
По-тежка си, отколкото изглеждаш.
Благодаря ви.
Пазачо?
Какво е "Инвиктус"?
Къде си чул това име?
Фара го каза, когато беше с теб. Само тази дума различих.
Легендарен боен кораб. Изчезнал е преди няколко века.
Смята се за призрак.
Май Фара го е открила.
По очи! Лягай! - Долу, долу.
Салвор. - Татко. Тате!
Хюго!
И ти си тук! - Майор Хардин.
Благодари на Селдън.
Какво правите тук?
Анакреоните смениха кода на оградата.
Решихме да се скрием тук.
Казах му, че минаваш оттук нощем.
После ще си гукате.
Трябва да се върнем в периметъра.
Няма да се връщаме.
Как така?
Анакреонските корвети са върху геотермалното поле.
Забрави корветите. Трябва да опазим "Фондацията".
За нея го правим.
Фара търси боен кораб. Така мисля. Убиец на планети.
Ако го намери, ще вкара цялата Галактика в конфликт.
Това е първата криза на Селдън.
Трезора се събужда, инстинктът ми ме води.
Хари ме прати тук, за да спра анакреоните, и ми помага да намеря начин.
Ще следвам инстинкта си
и ще унищожим корветите. Ясно ли е?
Тъй вярно.
Вие оставате тук.
Но нали те спасихме?
И съм ви благодарна.
Но тази работа е опасна
и не искам да съм виновна за смъртта ви.
Уважаеми императоре.
Очаквах да ме посрещне ревяща тълпа,
а ме прие еретичка.
Много съжалявам, императоре.
Ще има и подобаващо посрещане.
Представям ви зефир Гилат.
Бъдете тройно благословен, императоре.
Удоволствието е мое.
Моите съболезнования за проксима Опал.
Благодаря ви. Събрахме се по тъжен повод, но има лъч надежда.
Особено за вас.
Благородно ще приема решението на Кръга на зефирите.
Кажете, какво е вашето предчувствие?
Най-вероятно ще изберат зефир Гилат за проксима.
Но решението им може да се промени в неприятна за нас посока.
Разбирам.
Искаме да ви помогнем с каквото можем.
Много великодушно.
Не мога да отрека, че Халима има вроден чар.
Смятам, че аз трябва да предложа нещо неопровержимо.
Инфраструктурата ни се срива, императоре.
От доста време прясната вода е скъпа и се намира трудно.
Нещо в тази Халима утолява жаждата на народа.
Мисля, че имаме решение.
Нека превърнем метафората за Халима в реалност.
Зефир Гилат, в чест на вашето издигане в проксима
Империята ще изгради всеобхватна пречиствателна система.
Народът ви никога няма да остане без питейна вода.
Нямам думи, императоре.
Бъдете тройно благословена, зефир Гилат.
Добре ли си?
Не съм за този вятър.
Първите години изкарах със стиснати пестници.
Веднъж майка ти каза: "Отвори тоя юмрук. Не можеш да удариш вятъра".
Върви, Хюго. Ще те настигнем.
Да растеш на Трантор, дете, затворено вкъщи...
Това те прави слабак.
Никога не говориш много за Трантор.
Какъв смисъл има?
Няма да се върнем там.
Лошо ли беше?
Напротив. Беше прекрасно.
Баба ти и дядо ти работеха на Звездния мост, бяхме заможни.
Навсякъде - чудеса.
Плаващи фонтани,
синхронизирани водни представления с китове
и какво ли не, плуващо над теб при нулева гравитация.
А храната... Господи!
От всичко - най-хубавото.
Сега ме намираш за тлъст?
Но ето какво.
Знаехме, че се крепи на купища лъжи и измами.
Милиарди работеха зад сцената, за да изглежда всичко бляскаво.
Най-малкото съмнение и всичко отиваше по дяволите.
После Хари взе да всява смут с приказки за срива.
Не разбирах и бъкел от това, което говореше.
Но си вярвал в Плана.
Вярвах в жена на име Мари Хардин.
Копнеех до отчаяние да я вкарам в леглото си.
Татко!
Тя вярваше в Плана.
Дошъл си във "Фондацията" заради жена? - Така стана.
Съжалявал ли си после, че си тук?
Имам теб както резултат.
Хайде.
Не изглежда добре.
Поставят заряди около хидроклетките.
Ще разрушат целия град.
Трябва да предприемем мащабен отпор.
Ако мога да доближа, ще стрелям по взривен диск
и ще извадя от строя някой корвет.
По-добре далечен изстрел, който да унищожи и трите.
Салвор!
Не, нищо няма да правиш.
Стар и дебел си, а и нищо не виждаш.
Няма да успееш.
Същата си като майка си!
Изключителни умения и фокус, императоре.
Шест точни изстрела.
Брат Здрач ще бъде впечатлен. Подобри рекорда му.
Той колко е убил? - Най-добрият му лов се увенча с три.
Стана след доста упражняване.
Подла гадина!
Можеше да станат четири.
Хвърли ги в храсталака, веднага. Убил съм три.
Три съм убил, разбра ли?
Братко Изгрев, как мина ловът?
Три!
От първия опит си постигнал рекорда ми.
С огромна помощ от Ромус.
Изключително постижение.
Роден си да ловуваш.
Да го полеем.
Ловуваш като истински мъж. Смяташ ли се вече за възмъжал?
Не знам. Сигурно.
Само мъж може да замести мъж.
Мисля, че е време да посетиш Госамърския двор.
Да се управлява империя, е трудно.
А все пак ние сме човеци.
Имаме нужда да изразим страховете си, омразата, негодуванието си.
Спомените им биват заличени, когато напускат Трантор.
Системата е развита от Клеон Първи.
Безупречна е.
Е?
Коя би искал?
Какви наслади искате, императоре?
Нямаш ли спомен?
Спомените ми траят една нощ.
Мога да ти кажа каквото и да е
и утре няма да го помниш?
Точно така.
Това не те ли притеснява?
Спомените за тези отношения не са мои.
Принадлежат на императора.
Бихте ли се отдали на приятен разговор? Начетена съм по много теми.
Обърни се.
Ще им кажа, че си била чудесна.
Докато помниш, знай го така.
Той не ме докосна.
А какво прави?
Само говореше.
Предай ми всичко казано.
Сал, как си?
Почти в обсега съм.
Само да преценя вятъра и действам.
Салвор? Сал!
Пак се повтаря. - Кое?
Нещо с главата й, мозъчен пристъп.
Ако не я приберем, ще я видят.
Ти се погрижи за Салвор, а аз - за корветите.
Има само един вариант, при който напускаш кораба по план.
При него за теб става невъзможно да останеш на борда.
Няма да се самоубия.
Ти ще ме убиеш.
Ти си Хари Селдън, можеш да поправиш това.
Казвам ти, че не мога.
Не разбираш ли?
Всичко това се срива, защото ти оставаш с нея.
Всичко и всички биват пожертвани, всичко - пропиляно.
Знаеш, че говоря истината.
Вярваш ли в изчисленията?
Мразя ги.
На мен вярваш ли?
Иска ми се да не бях те срещал. Да не бях открадвал проклетите книги.
Но го направи.
И ето ни тук сега.
И цялата Галактика се върти около действията на един човек - твоите.
Отивай право в криокамерата. Настроена е за теб.
Не спирай, за да се сбогуваш с нея.
Не я въвличай в това.
Салвор?
Пак се повтори. - Знам. Можеш ли да стреляш?
Да. - Тръгвай тогава. Бързо!
Къде е баща ми?
След като ти припадна, тръгна към корветите.
Няма да се справи.
Те са твърде много.
Салвор, покривай ме. Ще унищожа корабите.
Не, татко, недей.
Помощ!
Татко!
Салвор Хардин, пазач на Терминус.
Татко. - Трябва да браниш Плана.
Моля те, татко.
Салвор, отвори юмрук.
Тате, не!
Не се бори с вятъра.
Татко!
Не!
Не.
Трябва да видиш гледката оттук.
Императоре, аз не бива да съм тук.
Ела. Всичко е наред.
Реших, че ще ти хареса.
Цветните градини.
Алеите.
Голямата морава.
Виж колко прецизно са оформени, спретнати.
Всяко нещо е на мястото си.
Винаги ми е харесвало.
Ела да го видиш оттук.
Нямам силово поле.
Сега имаш.
Вземи я.
Не и щом вие нямате.
Красиво е.
Ако виждаш красота, значи я има.
Кажи ми какви са онези.
Розите ли?
Полска роза, после хултемия персика.
Роза кордес. - Цветовете им.
Бели и жълти.
Яркожълто с тъмночервено в центъра.
И наситено, искрящо червено.
Кое още е с такъв цвят? Червен.
В природата ли?
Червеният клен.
Алената пиранга.
Черупката на червения рак.
Червеното сандалово дърво.
Не знаех, че императорът е далтонист.
Императорът не е.
Клеоните са точни копия.
Никой от тях не е бил далтонист.
Преди мен.
Не е ли често срещано при мъжете? Това може лесно да се поправи.
За нас не е обичайно.
И няма лесно решение.
Това е моята тайна.
Вече и ти я знаеш.
Какво да правя?
Ако исках да опазя тайна, бих скочила.
Така е най-сигурно, че ще мълча.
Можеш да блъснеш мен.
Сал.
Дошъл е във "Фондация" заради жена.
Не е ли странно?
Накрая сам е повярвал, но...
Направил го е заради майка ми.
Много съжалявам.
Провалих всичко.
Ако не бях припаднала, татко щеше да е жив.
Не!
Бях толкова сигурна, че трябва да унищожим корабите им.
Сигурно това е бил най-правилният ход.
И Хари каза, че цялата Галактика може да се върти
около действията на един човек.
Ти си един от тези хора, нали?
Хари те напътства, за да върви Планът.
Защо? Защото съм специална ли?
Заради мен анакреоните завладяха града.
Не, превзеха го заради Луис и малоумниците в кулата.
В момента ти си единственият шанс на "Фондацията" да оцелее.
Не ме интересува.
Искам единствено Фара да си плати.
Взривихме корабите й.
Остана само твоят кораб.
Ако стигнем до "Просяка" преди тях, няма мърдане за тях.
Скърбим за състрадателната и силна проксима Опал.
Нека сме благодарни за многобройните й дела.
В чест на преминаването на Опал към прераждане
и като жест на доверие към следващата ни проксима
скъпоценната ни Империя ще инсталира система за десалинация на цялата луна.
Да прославим Империята
и да се обърнем към думите на "Новата октава".
"С даровете на пазителите ни,
сърцата ни...
Сърцата ни ще се множат, духовете ще крепнат.
По волята на техните души, обединени с нашите...
…нашата пътека..."
Свещени са думите, изричани от зефир Гилат.
Благодарим й за тях.
Благодарността ни е и към Империята.
Отбелязваме преминаването на проксима Опал към следващия й живот.
Нека отделим време да благодарим на Майката за подаръка й -
дара на прераждането.
Едно време, преди хилядолетия,
душите ни бяха като восъчни свещи.
Горяха веднъж и гаснеха завинаги.
Но Майката погледна надолу и видя, че това е недостатъчно.
Един живот в едно тяло,
произлязъл от един-единствен свят -
такава душа няма на какво да стъпи, за да се издигне над невежеството
и да достигне святост.
И Майката взе този праволинейно течащ живот
и го превърна в кръг,
въздавайки ни дара на прераждането.
Какъв е смисълът на този дар?
Според някои целта на прераждането е
да се издигнем до най-високите нива на просвещение.
Но ние сме наясно.
Това пътуване няма край.
Защото възможностите ни да се развиваме не знаят предел.
Дори душа, която е изглеждала свята преди 400 г.,
днес няма да е свята.
Това е урокът, който Майката ни дава.
Галактиката се променя, трябва да я следваме.
Трябва да прегърнем безценния дар на промяната,
на еволюцията,
на различното.
Най-сериозният провал на човечеството,
най-непростимият грях срещу Майката е застоят.
Затова е радостта ни -
душата на проксима Опал не ще заседне в застой, не ще потъне в плесен.
Радваме се, че душата й не е привързана към едно неотменно тяло.
Радваме се, че душата й е във вечна промяна, вечно развиваща се.
Животът ни в тези тела е кратък.
Но душите ни са вечни.
Докато оформяме и развиваме душите си в този вечен копнеж по святост,
нека помним това:
Сегашният ни живот няма да е вечен. Но е нашият сега.
Изборът ни сега.
Промяната сега.
Нека си струва!
За Майката!
Да вървим.
Убий я.
"Просяк" - стартиране.
Премини към Салвор Хардин. Блок.
Какво направи?
Предадох кораба на Салвор.
Няма да предприемам нищо без нейно одобрение.
Върни старото положение. Накарай я да го върне!
Блокирах промените. Не може.
Ще останете тук, докато Империята връхлети с пълна сила.
Препрограмирай го веднага.
Няма да изпълни командите ми.
Теспинският кораб слуша само един командир.
От този момент това е тя.
Какъвто и пъклен план да кроиш,
без нея няма да стане нищо.
Мога да те убия.
Без глупости. Не разбирам нищо от управление на кораб.
Той ми е необходим за навигатор.
Необходим е на вас!
Явно все пак ще видиш звездите, пазачо.
Имате ли скафандри? От престоя ви на "Освобождение"?
Да, но са отпреди 30 години. - Трябва да свършат работа.
Чуйте.
Другата част от армията ни остава тук, за да контролира.
Ако не изпълнявате заповедите ни, ако противостоите на Ловеца,
помислете си хубаво за близките си и се вразумете.
Луис! - Дара.
Спокойно, любима. Прави каквото кажат.
Моля ви, недейте.
Моля ви!
Махни се. Пусни ме.
Мамо!
Къде е баща ти?
Къде е Абас?
Много съжалявам, мамо. Опитах се. Опитах.
Заведете ни горе.
Казах, сега това е корабът на Салвор.
Поемай контролния пулт и си вярвай.
Ясно.
Моля, вкарайте местоназначение.
Корабът пита за координатите.
Ще ни кажеш ли къде отиваме?
Към пояса Антор.
Сложете колани. Излитането е тежко.
Добре съм тук.
Координатите на пояса са вкарани още когато летях до мината.
Изкарай ни от атмосферата, ще се оправим.
Готови сме.
Двигателите.
Полека.
Всичко наред ли е?
Лостът ще ти покаже какво иска корабът.
Сътрудничите си, не командваш.
Ако не ги командвам, защо са "командни лостове"?
Качи тягата с 20%. Компенсирай за източния вятър.
Усилватели.
Браво. Вън от опасност сме.
Тура.
Превод на субтитрите Анна Делчева