BASERAD PÅ ROMANERNA AV ISAAC ASIMOV
Som barn hörde jag berättas om Trantor,
staden som var en planet i galaxens mitt.
Man sa att folket som levde där var syndare som följde en falsk profet…
…en man som trodde sig stå över den Sovandes ord.
Jag trodde inte på de historierna
förrän jag mötte honom.
Ni har just fullbordat språnget, kejsare.
Vi når Surah-systemet om några timmar.
Det sades att kejsaren kunde skapa och förgöra världar,
att han hade övervunnit själva döden och skulle leva för evigt.
När jag såg in i hans ögon…
…såg jag en man som i sina livstider aldrig hade upplevt tvivel…
…förrän han mötte Hari Seldon.
Jag är redo att granska för…
Ett ögonblick, kejsare. Jag väntade er inte redan.
Redan som barn brukade ni se på mina förberedelser.
Mår ni bra, kejsare?
Det var bara språnget.
Jag vet att Rymdfararna är byggda för det, men jag ser dem knappt som människor.
Det kan vara förvirrande, jag vet.
Hur känns det…
…att göra det i vaket tillstånd?
När rymden viker ihop sig?
Den mänskliga hjärnan kan inte hantera diskontinuiteten.
Men…
…din kan det.
Om jag kunde förklara det, skulle ni inte behöva sova igenom det.
Leviathankristall.
Salt från leviathangruvorna på Jungfrun.
Och dess betydelse?
Det symboliserar de tre gudinnornas resor,
Jungfrun, Modern och Kärringen.
Anhängarna ber genom att vidröra den rituellt.
Det är luminismens kärna,
cykler, ouroboros, naturen som söker fullkomning.
Och ursprunget?
Luministerna tror att gudinnorna en gång var ett enda väsen,
men när Surah kolliderade med planeten…
Den börjar med D.
Dol.
Då splittrades gudinnorna och skapade de tre månarna.
Den enda beboeliga är Jungfrun.
Hur gammal är tron?
Femtontusen år.
Den fanns före själva Imperiet.
Antal troende?
Tre biljoner.
Jag har aldrig frågat,
hur kommer det sig att du tror?
Hur? Eller varför?
Det senare.
Redan från stunden ni kommer till världen vet ni och era bröder ert ändamål.
Men vi andra måste själva söka dessa ting.
Men… du vet om ditt ändamål.
Att tjäna mina bröder, att tjäna mig, framför allt tjäna Imperiet.
Det är specifikt inskrivet i din kod.
Och jag känner tillfredsställelse i den tjänsten.
Men sökandet efter mening handlar inte alltid om svaret.
Det är också sökandets process som gör oss upplysta.
Gudinnorna valde inte att delas upp och bli tre.
De längtar efter att bli ett igen.
Jungfruns salta terräng sägs vara deras tårar.
Men deras offer välsignade oss andra med helhet.
Varje stund i våra liv har vi förmågan att välja vår egen väg.
Gudinnan vägleder oss varje steg mot tjänstgöring och sanning,
liksom mot centrum i en stor spiral.
Och denna Zephyr Halima som utmanar oss, hur har hennes väg varit?
Hon härstammar från Mirrus Tolv, född in i tron.
Efter jordbävningen där blev hon liksom en frälsare
och gick i spetsen för återuppbyggnaden.
Men hon har varit upphöjd till Zephyr i mindre än ett år.
Hon har nyss lyft sig själv upp från spillrorna.
Ursäkta, kejsare, men vi har nått Jungfruns atmosfär
och anländer strax till Saltpalatset.
Är ni redo att möta de jublande massorna?
Jag tänkte stanna ombord.
Varför?
Många här på Jungfrun vet att jag delar deras tro.
Det kan användas mot er.
Var inte löjlig.
Du är min enda verkliga insikt i luministernas tro.
Du följer med.
Zephyr Halima.
Välkommen till Jungfrun, kejsare.
Förberedelser för en formell ceremoni kan vara skrämmande, jag vet,
så därför hemställde jag hos Zephyrernas ring
och gavs äran att välkomna er ensam.
Ensam?
Kejsaren är säkert van vid pompa och ståt,
men med tanke på Proximas död,
kändes en stor mottagning en smula…
…opassande.
Självklart.
Jag vill verkligen tacka er för att ni företog resan till oss.
Er närvaro visar hur viktig luminismen måste vara för Imperiet.
För att visa min tacksamhet vill jag bjuda er på en dryck.
Vattnet kommer från själva Moderns sköte.
Saltet i bägaren sägs rensa bort alla orena motiv
hos den som dricker ur den.
Tyvärr kan kejsaren inte ta emot drycker som inte provsmakats.
Dessvärre måste mina eventuella orena motiv förbli dolda.
Något säger mig att ni föredrar det så.
I alla fall ser jag fram emot att lära känna er bättre.
Tredubbla välsignelser till er alla.
Vad är ordet jag söker efter?
Värdig?
Det får duga.
Jag tror inte att hon försökte förgifta er.
Nej, inte bokstavligen.
Men jag tror inte att nån med rena avsikter
skulle nästla sig in i min välkomstkommitté.
Var beredda.
Vår måltavla kan vara beväpnad.
Eller död.
Han lever.
Imperieskepp bevarar sina passagerares liv lika effektivt…
…som de tar andras liv.
Kommendör, ni är vid liv för att ni är användbar för oss.
Och ni är redan döda.
Fast ni inte vet det ännu.
Visst vet vi det.
Vi är en spökarmé.
Hallå. Hitåt.
Är du oskadd?
Gia.
Vad har hänt här?
Oj.
Ingen fara. Du är oskadd.
Det blir en bra historia att berätta, om vi överlever det här.
Vi sticker innan vi blir skjutna.
Vi har manifestet.
Sortera namnen.
Jag behöver miljö-, framdrivnings- och astronautiktekniker.
Och kontakta Team Alder.
Korvetterna ska vara redo för start.
De är kvar vid calderan.
Säg åt dem att jobba snabbare.
Invictus väntar inte hur länge som helst.
Varför lever hon än?
Valvet.
Det är det värsta slaget av okänt.
Hon verkar vara nyckeln till det.
När vi har neutraliserat det,
dödar vi henne.
Kommer det här verkligen att fungera, jägerska?
Invictus är vår räddning,
och vi har betalat för den med vår smärta.
Är du redo?
Är dessa namnen på er originalbesättning?
Alla som tjänstgjorde på Deliverance.
Ni ser att vi miste en del genom ålder och olyckor när vi koloniserade Terminus.
Visa mig miljöteknikern.
ROV, JACENTA MILJÖTEKNIKER
Astronautik?
Vem var hans sekond?
Jag. Jag tog över den specialiteten.
Framdrivning?
Studerade vid Crito Orbital Academy.
Över 5 000 timmar på imperietransporter och handelsfarkoster,
subljus- och överljusfart.
Ni försöker bemanna ett språngskepp.
Så varför sköt ni ner kommendör Dorwins skepp?
Jag behövde honom själv, inte hans obetydliga språngskepp.
Det ni har gjort är en krigshandling.
Vi har alla vi behöver.
Armera stängslet igen och koda om det.
Jag vill inte att de ska smyga iväg innan vi är klara.
-Hej. -Hejsan.
Jag förklarar bara det här en gång.
Stiftelsen har en kunskapsbredd som vi saknar.
Därför behöver vi en handfull av ert folk
för att hjälpa oss att reparera ett rymdskepp.
Om reparationerna går som planerat
lämnar vi Terminus, och ni återgår till ert vanliga liv.
Om ni vägrar hjälpa oss, dör vi alla,
vare sig vi är anacreoner eller Terminusbor.
Jacenta Rov, ett steg framåt.
Var du första miljötekniker ombord på Deliverance?
Ja. Men jag vägrar att arbeta för er.
Jag är lojal mot Stiftelsen.
Jag sköt dig i ena benet.
Din man har också ett ben.
Förstår vi varandra?
Akiva Lee.
Kan du underhålla en kvantvikningsmotor på ett krigsskepp av Altairklass?
Ja.
Lewis Pirenne.
Snälla ni, det är 30 år sen jag…
Säkert att det här är alla vi behöver?
Jag trodde att du försökte förgifta mig.
De hjälpte, vargpustbladen.
Jag är mindre öm idag.
Det gläder mig, kejsare.
Det vore en ära att få stå till tjänst med annat.
Du kan stå till tjänst
genom att acceptera min ånger för att jag tilltalade dig så hårt häromdagen.
Perfekt symmetri här.
Häckarna ansas varje dag.
Ett dåraktigt försök att styra det som inte kan styras.
En planta växer i riktning mot ljuset…
…eller hur?
Ja, kejsare.
Jag vet att jag sa åt dig att kasta bort de där…
…men låt dem vara.
Må ljuset aldrig fördunklas.
Det lär det nog inte göra.
När jag kallar på dig, väntar jag mig att du kommer direkt.
Som du ser har jag en överraskning åt dig.
En utmaning på din första utflykt.
Ghillieraptorer. De smälter in i omgivningen så väl
att man knappt kan hitta dem, än mindre skjuta dem.
Titta efter rörelsen, inte färgen.
Under normala omständigheter skulle broder Dag introducera dig till jakten.
Men eftersom han har brutit traditionen och lämnat Trantor,
faller det ansvaret på mig.
-Har du hört från honom? -Nej.
Det lär inte du heller göra.
Se det som ett sällsynt tillfälle
för dig att utnyttja din självständighet.
Första bytet för dagen.
Du hann nog knappt se varelsen innan jag sköt…
Nybörjartur.
Ja, det var det.
Men på en dag ska jag omforma den turen till skicklighet.
Det gör jag helst själv.
I så fall önskar jag god jaktlycka.
Tack detsamma.
Vid de fyra månarna, vad tung hon är.
-Poly? -Jäklar.
Fasen, Poly. Det gjorde ont.
Förlåt.
Var är vi?
I de geotermiska tunnlarna.
Vi såg dig i häktet och drog ut dig hit.
Du är tyngre än du ser ut.
Tack.
Jo, väktare?
Vad är en Invictus?
Var har du hört det namnet?
Phara sa det när hon var med dig. Det var det enda ordet jag uppfattade.
Det var en legendarisk jagare. Men den försvann för århundraden sen.
Det är liksom ett spökskepp.
Jaha, jag tror att Phara har hittat det.
-Ner på marken! -Ligg ner.
-Salvor. -Pappa.
Hugo!
-Du också! -Borgmästare Hardin.
Tacka Seldon.
Vad gör du här?
Anacreonerna kodade om stängslet och utestängde oss.
Vi tänkte att vraket var en bra plats att gömma sig på.
Jag sa att det är ett stopp på din nattliga rond.
Spara det där snacket till senare.
Vi behöver en plan för att ta oss in igen.
Vi ska inte tillbaka.
Vad menar du?
De anacreonska korvetterna är vid det geotermiska fältet.
Glöm korvetterna. Vi måste skydda Stiftelsen.
Det är just det vi ska göra.
Phara är ute efter ett krigsskepp. Tror jag. En planetförgörare.
Om hon får tag i det, drar hon in hela galaxen i krig.
Det här är den första Seldon-krisen.
Att Valvet vaknar upp just nu, att instinkten driver mig…
Hari satte mig här för att stoppa anacreonerna, och han visar mig hur.
Så jag följer min instinkt,
och vi eliminerar korvetterna. Förstått?
-Ja, ma'am. -Ja, ma'am.
Inte ni två. Ni stannar här.
Men vi räddade dig.
Och jag är tacksam.
Men det här är farligt,
och jag vill inte ha er död på mitt samvete.
Värderade kejsare.
Jag väntade mig jublande folkmassor vid min ankomst.
Istället möts jag av en kättare.
Jag ber ödmjukast om ursäkt, kejsare.
Jag försäkrar att ett ordentligt välkomnande väntar.
Får jag presentera Zephyr Gilat.
Tredubbla välsignelser över er, kejsare.
Nöjet är mitt, Zephyr.
Jag beklagar Proxima Opals död.
Tack, kejsare. Det är en sorgens stund, men också en hoppets.
Särskilt för dig.
Jag ska tacksamt acceptera vad än Zephyrernas ring beslutar.
Berätta, vem tror ni att de kommer att rösta på?
Zephyr Gilat är den troligaste kandidaten till ny Proxima.
Men det kan lätt tippa över i en icke önskvärd riktning.
Jag förstår.
Vi vill hjälpa er på allt sätt.
Ni är mycket generös.
Vi kan inte förneka att Halima har en naturlig karisma.
Det känns nödvändigt för mig att erbjuda nåt konkret.
Med all respekt, kejsare, infrastrukturen faller samman.
Färskvatten har länge varit dyrt och svårt att få tag på.
Det finns nåt hos den här Halima som släcker deras törst.
Vi har nog en lösning på det.
Vi tar Halimas metafor och gör den bokstavlig.
Zephyr Gilat, för att hedra ditt avancemang som nästa Proxima,
ska Imperiet bygga ett avsaltningssystem över hela månen.
Ert folk ska aldrig behöva sakna rent dricksvatten mer.
Jag är förstummad, kejsare.
Tredubbel välsignelse över dig, Zephyr Gilat.
Hur är det?
Jag är inte skapt för den här blåsten.
Jag tillbringade de där första åren med nävarna knutna.
En dag sa din mor:
"Sluta knyta nävarna. Du kan inte slå vinden."
Fortsätt, Hugo. Vi kommer ifatt sen.
Att växa upp inomhus på Trantor…
…gör en vek.
Du har aldrig pratat mycket om Trantor.
Varför skulle jag det?
Vi kommer aldrig tillbaka dit.
Var det illa?
Tvärtom. Det var fantastiskt.
Dina farföräldrar jobbade på Stjärnbryggan så vi hade det gott ställt.
Mirakler överallt.
Svävande fontäner,
synkroniserade vattenshower med valar
och saker som svävade tyngdlöst ovanför ens huvud.
Och maten… Kära nån.
Det finaste av allt.
Tycker du att jag är fet nu?
Men det här är problemet.
Vi visste att det var byggt på ett berg av lögner och bedrägeri,
en biljon människor som jobbade bakom kulisserna
för att allt skulle glänsa.
När man började skrapa på ytan fanns det ingen substans under.
Sen började Hari varna för kollapsen.
Jag begrep ingenting av det han sa.
Men du trodde på planen.
Jag trodde på en flicka som hette Mari Hardin,
som jag väldigt gärna ville hoppa i säng med.
Pappa.
Hon trodde på planen.
Anslöt du dig till Stiftelsen för en flicka?
Det gjorde jag.
Har du nånsin ångrat det? Att du kom hit?
Jag fick ju ut dig, eller hur?
Kom nu.
Det där ser inte bra ut.
De apterar sprängladdningar vid hydrocellerna.
Det skulle förstöra hela staden.
Vi måste sätta stopp för det där.
Om jag kommer närmare, kan jag skjuta sönder en av de explosiva skivorna
och kanske spränga en korvett eller två.
En bättre skytt kan spränga alla tre på långt avstånd.
Salvor.
Nej. Det blir inget av, pappa.
Du är för gammal, för fet och har för dålig syn.
Du klarar det aldrig.
Du är verkligen din mor upp i dagen.
Er koncentration och skicklighet är fantastisk, kejsare.
Sex fällda byten.
Broder Skymning blir imponerad. Ni har slagit hans rekord.
Hur många fick han?
Tre, som bäst.
Efter mycket träning.
Den luriga jäkeln.
Det där kunde ha blivit fyra.
Kasta in dem i buskarna. Fort. Jag sköt tre.
Jag sköt tre. Förstår du? Fort!
Broder Gryning, hur gick jakten?
Tre.
Du tangerade mitt rekord på första försöket.
Romus var en stor hjälp.
Utmärkt jagat, broder Gryning.
Du är född till jägare.
Här, för att fira.
Du jagar som en hel karl. Anser du dig vara man nu?
Jag vet inte. Kanske?
Bara en man kan ersätta mannen.
Det är nog dags att du avlägger ett besök i Gossamer Court.
Plikterna för en kejsare är tunga.
Och vi är ändå bara människor.
Vi måste få ge luft åt vår fruktan, vårt hat, vårt ogillande.
Deras minnen raderas innan de lämnar Trantor.
Cleon I utvecklade systemet.
Det är faktiskt fulländat.
Nå?
Vilken väljer du?
Vilka nöjen söker ni, kejsare?
Kommer du inte att minnas det här?
Inte längre än natten varar, kejsare.
Kan jag säga vad som helst till dig,
och du minns inget imorgon?
Det stämmer.
Stör det dig inte?
Minnena av denna förbindelse tillhör inte mig,
utan kejsaren.
Önskar ni samtala? Jag är förtrogen med många ämnen.
Vänd dig bort.
Jag ska säga att du tjänade mig väl.
Och såvitt du minns, gjorde du det.
Han vidrörde mig inte.
Så vad gjorde han?
Han bara pratade.
Berätta allt han sa.
Allt väl, Sal?
Jag är nästan inom skotthåll.
Jag ska bara göra en vindavläsning, så är jag klar.
Salvor? Sal?
-Det hände igen. -Vadå?
Minnesförlust, kramp, nånting.
Om vi inte tar tillbaka henne, ser de henne.
Du hämtar Salvor. Jag fixar korvetterna.
Det finns bara ett scenario där du lämnar skeppet som planerat,
och det är när det blir omöjligt för dig att stanna ombord.
Jag tar inte mitt liv.
Det gör du.
Du är Hari Seldon. Du kan fixa det här.
Nej, säger jag.
Förstår du inte?
Allt det här kollapsar för att du stannar med henne.
Och då är allas uppoffringar till ingen nytta.
Du vet att det är sant.
Litar du på matematiken?
Jag avskyr matematiken.
Litar du på mig?
Jag önskar att jag aldrig hade mött dig,
aldrig hade stulit dina jädra böcker.
Men det gjorde du.
Och här är vi nu,
och hela galaxen hänger på en människas handlingar. Dina.
Gå raka vägen till kryokapseln. Den är programmerad för dig.
Stanna inte för att ta farväl av henne.
Dra inte in henne i det här.
Salvor?
-Det hände igen. -Jag vet. Kan du skjuta?
-Ja. -Så kör. Gå.
Var är min pappa?
Han gick mot korvetterna. Han gick när du föll ner.
Han klarar det inte.
De är för många.
Ge mig täckeld, Sal. Jag ska eliminera skeppen.
Nej, pappa. Nej.
Hjälp!
Pappa!
Salvor Hardin, väktare på Terminus.
-Pappa. -Du måste skydda planen.
Snälla pappa.
Knyt inte nävarna, Salvor.
Nej, pappa!
Slåss inte mot vinden.
Pappa!
Nej.
Vilken utsikt man har här uppe.
Kejsare, jag borde inte vara här.
Kom. Det är i sin ordning.
Jag förstod väl det.
Parterrer.
Promenadgångar.
Stora gräsmattan.
Se så precisa och välskötta de är.
Allt på sin rätta plats.
Jag har alltid älskat det.
Kom och se det härifrån.
Jag har inget kraftfält, kejsare.
Nu har du det.
Ta det.
Jag är utan om ni är det.
Så vackert.
Ja, om man kan se skönhet.
Berätta vad det där är.
Rosenträdgården?
Rosa arvensis, sen Rosa persica.
-Rosa kordesii… -Deras färger?
Vita och gula.
Klargula med mörkröd pistill,
djupt, lysande röda.
Vad mer har den färgen? Den röda.
I naturen?
Den scharlakansröda lönnen.
Flyttfågeln tangara.
Den röda krabbans skal.
Rött sandelträ.
Jag visste inte att kejsare var färgblinda.
Det är de inte.
Cleoner är exakta repliker.
Ingen har nånsin varit färgblind…
…före mig.
Är det inte vanligt bland män?
Det finns enkla sätt att korrigera det.
Det är inte vanligt bland oss.
Och det är inte alls enkelt.
Det är min hemlighet.
Nu vet du om den.
Vad ska jag göra nu?
Om jag ville bevara en hemlighet, skulle jag knuffa ner mig.
Det är säkraste sättet att försäkra sig om min tystnad.
Du kunde knuffa ner mig.
Sal.
Han gick med i Stiftelsen för en flicka.
Visst är det märkligt?
Han lärde sig tro på den till slut, men…
…han gjorde det för min mamma.
Jag är så ledsen.
Det var mitt fel.
Om jag inte hade svimmat, hade pappa fortfarande levt.
Nej.
Jag var så säker på att det var rätt sätt att förstöra deras skepp.
Det kanske det var.
De andra sätten kanske var värre.
Och Hari sa… Han sa att hela galaxen kan hänga
på en människas handlingar.
Alltså är du en av dessa människor.
Hari leder dig för att hålla planen på rätt kurs.
För att jag är, vadå? Utvald?
Anacreonerna tog staden på grund av mig…
Nej. De tog den på grund av Lewis och idioterna i tornet.
Och just nu är Stiftelsens enda chans
att överleva krisen just du.
Jag struntar i krisen.
Jag vill bara att Phara ska få betala.
Vi sprängde nyss hennes skepp.
Ditt skepp är enda sättet att komma härifrån.
Vi hinner före dem till Beggar. Kom.
Medan vi sörjer Proxima Opals medkänsla och styrka,
bör vi känna tacksamhet för hennes många välsignelser.
För att hedra Opals övergång till återfödelse
och som en gest av god vilja till vår nästa Proxima,
kommer vår kära kejsare att installera avsaltningssystem på hela vår måne.
Låt oss nu prisa kejsaren
och gå till den nya Octavos ord.
"Genom våra beskyddares gåvor…
…blir våra hjärtan…
…blir våra hjärtan förmerade och våra själar stärkta.
Genom deras själars vilja, i förening med våra…
…ska vår väg"…
Zephyr Gilat talar heliga ord,
och vi tackar henne för dem.
Vi uttrycker vår tacksamhet till Imperiet.
Nu när vi firar Proxima Opals övergång till nästa liv,
låt oss ta en stund och vara tacksamma för Moderns gåva,
återfödelsens gåva.
Det fanns en tid, för årtusenden sen,
då våra själar var som vaxljus.
De brann en gång, och sen släcktes de.
Men Modern såg ner och ansåg att det var otillräckligt.
Ett enda liv i en enda kropp,
uppfostrad i en enda värld,
en sån själ har inget fotfäste att klättra upp ur okunnighetens djup
och växa till helighet.
Så Modern tog livets raka linje
och gjorde den till en cirkel,
och gav oss återfödelsens gåva.
Men vad betyder denna gåva?
En del tror att återfödelsens syfte
är att uppstiga till upplysningens högsta nivå.
Men vi vet bättre, eller hur?
För denna resa har inget slut.
Ty vår förmåga att växa
är oändlig.
En själ som ansågs helig för 400 år sen
anses inte helig idag.
Detta är Moderns läxa.
Galaxen förändras, och det måste vi också.
Vi måste uppskatta värdet av förvandling,
av utveckling,
av skillnad.
Mänsklighetens största misstag,
den största synden mot Modern, är stagnation.
Så vi gläder oss över
att Proxima Opals själ inte kommer att stagnera och förmultna.
Vi gläds över att hennes själ inte är bunden till en enda, oföränderlig kropp.
Vi gläds över att hennes själ är en själ som utvecklas, alltid stadd i förvandling.
Vårt liv i kroppen må vara kort…
…men våra själar är ändlösa.
Och när vi formar våra själar i vårt ständiga sökande efter helighet,
kom ihåg detta.
Detta kommer inte alltid att vara ditt liv. Men det är det nu.
Du väljer nu.
Du förändras nu.
Gör ditt bästa!
Till Modern!