ПО РОМАНИТЕ НА АЙЗЪК АЗИМОВ
Веднъж при Хари Селдън дойде човек и пожела да научи съдбата си.
Искаше да разбере
дали моделите за предвиждане отразяват значимостта на живота му.
Но Хари му каза, че може да предрече само масови действия.
Съдбата на отделните индивиди винаги ще остане мистерия.
Механизмите на цивилизацията,
величието и падението на културите,
каузите и световете...
Хари Селдън отдавна бе намерил отговор на тези загадки.
Вярата е мощно оръжие.
Затова Империята толкова много се боеше от пророчествата на Хари Селдън.
Империите управляват световните дела, но какво идва след тях? Нашите души?
Това са въпроси на вярата.
А вярата е меч, изкован в огньовете на безкрая.
Императоре? Друго забавление ли търсите?
Ще свършиш работа за рутинно удоволствие по рутинна процедура.
Какви удоволствия предпочитате?
Удоволствието да не правиш нищо влиза ли в програмата?
Вярно ли е, че никой няма право да ви докосва?
Дръзка си, а?
Назначена съм да ви обслужвам само 24 часа. Искам да се възползвам.
Опитай се да ме докоснеш.
Казах да опиташ.
Аурата отблъсква кинетичната енергия.
Опитай отново, но ме докосни по-нежно.
И по-бавно.
По-бавно.
Тогава как...
Стават нещата ли?
Какво?
Търсят ви, императоре.
Разбирам, че имате физиологична нужда от интимност,
но наболелият проблем е по-важен.
Посланик Тануол.
Високоуважаеми императоре, слава на светлина...
Стига хвалебствия.
Проксима Опал си отиде.
Нашите съболезнования. - Искрени съболезнования.
Благодаря, императоре.
Поданиците на Проксима Опал ще скърбят за нея.
Конклавът ще издигне наследницата й - Зефир Гилат.
Способна кандидатка е. Харесваме я.
Предайте съболезнованията ни.
Съобщете на Гилат, че винаги е добре дошла на Трантор.
По въпроса с наследника, императоре,
има някои разногласия.
Друг кандидат печели все повече подкрепа.
Зефир Халима.
Халима Ифа не се придържа към приетата доктрина
като предишните проксими.
Застъпва се за връщането на Примарната октава.
Не й е мил животът ли? Коя е тя, че поставя под въпрос върховенството ни?
Извинявам се, императоре, аз...
Знаеше ли за това? - Преди миг научих.
Кога е погребението на Опал?
След два дена.
За този разговор - никому нито дума. Скоро ще те потърсим.
Подпомогнах управлението на предишната проксима.
Тръгвам към конклава възможно най-скоро.
Налага ли се? Не може ли да присъстваш холограмно?
Не и този път.
Луминистите твърдят, че имат 3 млрд. следовници. Схизмата иска личен подход.
Какво е Примарна октава?
Неправоверен ръкопис, създаден преди Империята.
Свързва душата пряко със съзнанието на индивида.
Какво значи... - Индивидуализирано съзнание.
Мисли, братко Изгрев.
Ако душата се свързва само с отделния индивид,
всичко, което не може се индивидуализира, остава под въпрос.
Всички Клеони са съвършени генетични копия на първия Клеон.
Следователно...
Нямаме души.
Значи тази Халима казва, че ние сме... какво?
Не-човеци ли?
Непряко, да. Обаче...
Ако в Галактиката тръгне убеждение,
че водачите й не са нищо повече от поданиците,
подчинението ще изчезне.
Ние сме стъклен съд.
Дело сме на майсторска ръка.
Ако напрежението в съда започне да расте и не сме единни...
Може да се пръсне.
Коя си ти? - Салвор Хардин.
Пазач на Терминус.
Анакреоните не се допускат в Империята.
Какво правиш тук?
Ровя в отпадъците.
Прекалено въоръжена си.
Търсим корабния модул за навигация.
Важните части са опоскани преди десетилетия.
Събирач на отпадъци знае тези неща.
Трябва да си тръгнете, преди да са ви надушили.
Народът ми не се бои от Империята.
Хванах ви неподготвени
и си измисляте.
Ако искахте да ме убиете, да сте го направили.
Какво следва?
Заведи ни при онази кула.
Защо?
Нека ти изясня нещо, пазачо.
Умеем да използваме всеки ресурс, който намерим.
Децата, които наблюдавахме по-рано.
Видяхме как се измъкват преди изгрев,
как се отделят от останалото стадо.
Ако ти не ни заведеш до кулата, ще използваме някое дете.
Не е толкова просто. Има ограда.
Наясно сме.
Видяхме те по-рано да я поправяш.
Значи си идеалният човек, който да ни прекара.
Към кулата!
Оградата работи с ДНК разпознаване.
Ще облъчи всеки, който не е в базата.
Мога да вмъкна един.
Ако вървим заедно, оградата ще пусне втория, отчитайки го за грешка.
Вкарай всички тогава. - Става само веднъж. И то не е сигурно.
Единственото, което успях да прекарам, беше мъртво.
Усещам, че се напрягаш. Недей.
Ако тя не се върне до смяната на караула, ще изпепелим града ви.
Хайде, доведете другите. Установете периметър и се покрийте.
Карай, а аз да държа пушката?
Поне името си ми кажи.
Вече сме първи дружки?
Много рискувате с идването си. - Рискувахме всичко.
Не, пред нас има момче! - Без лиготии, не съм сляпа.
Кулата е натам.
Карам напряко. По-малко стража има.
Какво е това?
Спри.
Разказите за Салвор Хардин обикновено започват тук.
Пазачът и призракът,
необяснимо, но неразривно свързани.
Благодаря.
Как са минали покрай радара?
С нисък полет. Може би.
Следи от корабите им?
Уф. Твърдят, че събират отпадъци. Търсели навигационен модул.
Явно лъжат. - Да се свържем с Империята.
Не може да действаме на своя глава. - Ами! Аванпост сме само формално.
Откога не са ни търсили? Десет години?
Трябва сами да се защитим.
Кротко. Насилието е последно убежище...
На невежите. Знам. Веруюто на старците. - Извод, до който стигнах по-млад от теб.
Хари какво би предложил? Да чакаме или да действаме?
Мамо, Хари го няма. Трябва да си помогнем сами.
Привет отново, първа дружке.
Прекрати разговора точно когато започнахме да се опознаваме.
Главоболие?
Какво е това чудо?
Беше тук, като се заселихме.
Скенерите ни не го засякоха. Предполагам, и вашите.
Защо не те засегна?
Ще го кажа така - най-малко с мен искаш да се засечеш на Терминус.
Та...
Сега какво, пазачо?
Води цяла малка армия.
И следите им. Някои са дълбоки.
Крачките им са къси - сякаш носят нещо много тежко.
Изглежда се гласят да останат.
Какво предлагаш? - Не знам.
Следвах инстинкта си и...
Може би извадих късмет.
Инстинктът ти не те е отвел до корабите им, а до нея. И си я спряла.
Ако те биваше в математиката,
щеше да знаеш, че щом се повтаря, не е само късмет.
Майка ти може да не признава,
но вървим накъдето ти водиш от мига, в който си стъпи на краката.
Не е случайно, че те направиха пазач.
Води ни.
За пръв път имам удоволствието. С какво да услужа?
Капитан Обрехт, нали?
Господар на сенките, императоре. Господар на сенките Обрехт.
Хубаво подобие.
Какъв е редът за справяне с проблемен служител?
На какво ниво, ако смея да попитам?
Работи в градината. - А да попитам за проблема?
Не може. Искам името й.
Мога да го осигуря. Както и всичко друго, което желаете.
Засега това е всичко.
Оттатък оградата видях поне дузина анакреони.
Травик, поеми южната дъга.
Кейлин, покрий западната.
Йейт, ти иди на изток и внимавай за всеки, идващ по хълма.
Какво да правим, ако видим някой от тях?
Нищо. Не стреляте и не говорите с тях. Следите ги и ме информирате.
Анакреони на Терминус ли? - Нарича се Фара.
И нищо от приказките й не звучи логично.
Ти най-добре знаеш кога някой лъже.
Не съм сигурна дали лъже, или не казва истината.
Има ли разлика?
Имам план, но трябва да ми помогнеш.
Какво е това? Мъчение?
Мой служител.
Прави каквото му кажа, подлепва ботушите ми при нужда.
Мисля, че по критериите на моите хора времето изтече.
Кажи защо точно си дошла.
Салвор познава хората.
Стряскащо е. Тъкмо казвах на майка й.
Тя не ти вярва.
Каза й, че си ми шеф. Цената ми рязко спадна.
Защо ти е кулата?
Заради модула. Вече ти го казах. Повтаряш въпросите.
Давам ти възможност за по-смислени отговори.
Ези.
Знам, че целта ти е друга.
Нямаме никакви анакреонски артефакти, никакво тежко въоръжение, така че...
Зацикли.
Обясни й.
Кажи й каквото иска.
Акцентът ти е поносим.
Учил си езика при някого на пристанището.
Тези провлечени гласни...
Търговец съм.
Въртя сделки с твои хора от време на време.
Надуших аз нещо теспинско у теб.
Искам навигационния модул, това е.
Пак лъжа.
И анакреонски ли говориш? - Никак.
Но знаеш, че лъжа? - Тура.
Вероятността беше 1:1. - Пак тура. Коя си?
Вероятността е 1:4.
Сега пак ези.
Шанс 1:8. И пак ези. Защо си дошла?
Пак ези.
Бих ти го съобщила в съотношение, но повтаря ли се късмет, не е чист късмет.
Коя си ти?
Събираме боклуци. Модулът.
Не сте събирачи на отпадъци и модулът е претекст...
Стига детински залъгалки.
Пусни теспинската отрепка да си свърши работата.
Белезите ти...
Келоиди.
Лявото ти око...
Наностъкло.
Изгубила си го при бомбардировката на Анакреон?
Когато Империята удари, си била на около 5-6 г., нали?
Неутронните бомби са сравнително слаби, но облъчването им е значително.
Знам, че около половината население е измряло в рамките на седмица.
До края на годината - още 20-30%.
Вероятно си останала сираче.
Сигурно си изгубила и майка си, и баща си.
Сварени живи.
А може би е било по-бавно.
От рак.
На щитовидната жлеза при майка ти. Преди да умре, гласът й се е променил.
Кого още си изгубила? Сестра?
Брат.
Малко братче.
В нея има мъртвило, което е като...
Като бездънен кладенец - засмуква всичко навътре.
Тя иска да умре.
Иска всички да умрат. Усетих го.
Разбра ли какво каза, като се развика?
Малко. Беше стар анакреонски, не народният език.
Сгафи. И аз разбрах нещичко.
Едно име, което помня от холограмите. Ларкен Кеин.
По време на разприте на пояса Антор анакреони и теспинци дариха императора.
От нас - Книгата на преч...
От анакреоните - лък за най-великия ловец.
Ларкен Кеин. - Не разбирам.
Фара не е събирачка на отпадъци. Тя е Великият ловец на Анакреон.
Кой е виновникът за всички тези безредици?
"Потапящите". Прякор за партизаните.
Така ги кръстиха след топенето на ниво 77, когато Звездният мост падна.
И 35 г. по-късно продължаваме да търпим последиците.
Делата на Империята са каскада от борещи се за надмощие приоритети.
Трябва да помагаш на брат Ден, когато отида в конклава.
Твърде много е.
За сам човек.
За щастие ние сме трима.
И лошите вести вървят на тройки. Чу ли новината, братко?
Комуникационен буй в сектор Арктур е извън строя.
Сигурно постоянно се случва?
Вероятно имаме хиляди из галактиката.
Десетки хиляди.
Но само един поддържа връзките във Външния периметър.
Значимостта на новината ти убягва.
Терминус.
Там брат Здрач заточи последователите на Хари Селдън.
Покрайнините, конклавът, бунтове...
Забелязваш ли модел?
Покажи им.
Надушили уязвимост, скоро и други играчи ще окажат натиск.
Призивът на някоя от основните религии в Галактиката е неминуем.
Или локални размирици тук, на Трантор.
Щом пропадането може да се ускори, не може ли и да се забави?
Виж се отстрани, братко. Разположил се самодоволно на средния трон.
Упражнявах тази усмивка пред огледалото.
Стига. Знам как завършва сцената.
Но взе ли си поука от нея?
Луминизмът. Бунтът на "потапящите" се случва сега.
Селдън ти състави списък със задачи.
Ти не му обърна внимание. - Защото беше мошеник.
Не предлагате нищо ново.
Просто по-младо зърно…
от същата лоза,
предназначено за същата стара бутилка.
Не можете да се спасите, но можете да спасите наследството си.
Хари Селдън отдавна е мъртъв.
Убит от своето протеже.
Човекът е убит, но движението?
Мъчениците живеят дълго след смъртта си.
Благодарение на теб сме изправени пред същинска дипломатическа криза.
Какво се очаква от мен? Да оставя Фара да убие мен, после - и децата?
Не биваше да я разпитваш без мен! - Така научихме коя е.
Имаме коз за сделка с хората й.
Ако този избор разпали насилие, ще е изтребление за всички ни.
Фондацията е преодоляла първата криза.
Да, така каза Хари. Но ти си външен човек.
Тоест? - Салвор.
Не си взета под внимание.
Свързана си с Трезора - това не е могло да бъде предвидено.
Прогнозата не те включва. - Не съм част от Божия план?
Психоисторията не отчита индивидите.
Тоест аз руша Божия план?
Време е да се отдръпнеш. - Моля?
Мислех, че целта на Фондацията е да се подготвим за непредвиденото.
Поисках оръжие за отбрана, а ти каза, че вероятността да ни нападнат е малка.
Поисках да проведа обучение - нищо!
И ето ни сега - неподготвени.
Може да съм външен човек, но не аз съм този, който проваля плана.
Луис Пайрийн, директор.
Защо Съветът на Анакреон ще праща най-висшия си военен
до аванпост на Империята?
Това ли бил малкият ти култ на Страшния съд?
Никъде не виждам императора.
Виждам само учени, работници и шепа оръжия.
Отрязали сте комуникационния буй. - Искахме да действаме, скрити от поглед.
Знаели сте, че Империята ще прати някой да разследва.
Може би това е целта?
Жените ви са по-умни от мъжете.
Варварските кралства са отхвърлени. Нямате работа тук.
"Варварски"!
Удобна клевета за всеки, различен от вас.
Трантор остави всички ни да измрем. Вашите и моите хора.
Но измираме с различна скорост.
"Фондацията" не умира.
Изпълняваме мисията, която ни възложи Хари Селдън.
Той прогнозира също, че упадъкът ще започне от края на Галактиката.
Оттук. - Науката,
спасила двореца при падането на Моста, пази град Терминус.
Енергийната ви бариера?
Едно оръжие е добро само ако боравещият с него е добър.
Кейлин, какво става?
Много народ се събра.
Трябва ми подкрепление. - Няма да стане.
Салвор е видяла десетина души. За тях ли говориш?
Достатъчно много са да превземат града.
Императоре.
По обсъждания въпрос.
Казва се Азура Одили, ботаник в двореца от 13-годишна.
Покойният й баща също е бил агроеколог в градините.
Майка й открила школа по икебана, вече затворена.
Споменахте проблем.
Как се решават проблемите в такава ситуация?
По всеки начин, който постига целта. Работата ми е да отстранявам проблеми.
Азура Одили.
Одили? Одайли?
Одили, императоре.
По-рано те видях край покоите ми.
Искам да знам какво видя. - Нищо, императоре.
Сигурен съм, че не е нищо.
Виждам само каквото искате.
Мога да поискам отстраняването ти.
Да те пратят да стържеш котли на ниво 80.
Мога да направя и нещо много по-лошо.
И ти го знаеш.
Императоре, брат Здрач ме прати да ви повикам.
Кажи му, че идвам.
Премахни тази леха.
Миризмата в покоите ми е непоносима.
Не се занимавайте с това, аз... - Уредено е. Върви си.
Вълчи дъх. Помага за болка.
Кафяво-зелените листа с червена жилка намаляват оток и лекуват...
Не помня да съм искал здравни съвети.
Кое е?
Заострени листа.
Какво е?
Лупи спиритус.
Вълчи дъх. От градинката ни с лековити билки.
Действа болкоуспокояващо и съдоразширяващо.
Отровно ли е?
Не. Вълчи дъх се използва за запарки и тинктури.
Стимулира кръвообращението, действа целебно...
Изяж го.
Ако до няколко часа още си жива,
изпрати ми килограм от това.
Разбира се.
Лейло Фулам, веднага се прибирай вкъщи!
Ще пробият ли?
Не, разбира се.
Приберете се по къщите, моля ви. Тук е опасно. Хайде, назад, вървете си!
Ела тук, веднага.
Заета съм, Йейт.
Знам, но те викам.
Анакреонски войници настъпват масирано от изток, запад, юг.
Вероятно - и от север.
Помниш ли как се държи пушка? - С цевта напред?
Забелязахме анакреони оттатък оградата.
Отивам на запад. - Ние - на север.
Не бива да тръгвам. Луис остана сам.
Ще го наблюдавам.
Добре.
Вярно ли е, че има някакъв анакреонски водач там?
Пил ли си, Мулър?
Краят на Галактиката. Сбъдва се прогнозата на Хари.
Фалшиви слухове. Хванали са бракониери.
Вече са тук, нали?
Почини си за момент.
Няма да те нараня.
Кажи ми кой си.
Сал!
Сал.
Сал, ей! Какво става? - Бях в имперската библиотека на Трантор.
Как така си била там? - Бях там! Сред рафтовете.
Дървен таван, мраморни бюстове.
Там имаше момче с нож.
Същото, което ми показа анакреоните.
Трезора е, усещам го, опитва се да ми каже нещо.
Нещо за анакреоните, за тази криза, за всичко.
Чуй ме. Винаги съм казвал да лишиш планетата от присъствието си.
Но като те гледах как действаш, как надушваш мислите на Фара...
Дарба е.
Другите не го могат.
Вярвам ти безрезервно.
Вярвам ти докрай, безрезервно.
Кой от вас е експерт статистик Тиволе?
Императоре, вечна да е светлината!
Вечна да е светлината.
Получил си искането ми. - Така е.
Но още нямаме резултати.
Колко време мина, откакто Здрач ти възложи задачата?
Тридесет години?
Какво точно правите в онзи ваш мавзолей на математиката,
щом не постигате резултати?
Поне напредък. Докъде сте стигнали?
Смятаме, че... за прогнозните модели на Хари Селдън липсват доказателства.
Защо смятате така?
За 35-те години, откакто Селдън изрече еретичните си лозунги,
Империумът се разрасна, не се смали, съдейки по всички показатели...
Престани.
Пророчествата на Селдън.
Разясни ми математическите му методи, "порядковия анализ".
Тесте карти на врачка е това,
което Селдън е избрал да тълкува като предсказание.
Доказателството, което вижда в регресивните модели, е непотвърдено.
А как стоят нещата с последните събития?
Конклавът? Луминизмът?
Голословни догадки. Повтарям, мъгляви, неясни...
Та кой не би предсказал завръщането към ортодокса?
Психоисторията е плод на фантазиите на един старец.
А ако не е плод на фантазии, тогава?
Каква е вероятността да е вярно? Всяко от предсказанията?
Пренебрежимо малка, императоре.
Но не нулева.
Така ли е?
Не нулева?
Що за кретени сте?
Хиляда математици на Империята...
…не могат да проумеят цифрите на един?
И какво, никой в цялата Галактика не може да направи нищо?
Така ли стоят нещата? Толкова ли можете?
Кажи ми. Кажи!
Кажи ми!
В заника на живота на човека...
…когато житието му е почти завършено,
отчаяно расте копнежът му за равносметка,
за равнение на делата му със стореното от онези преди него.
И се пита човекът: "Значим ли съм, имам ли право на избор?
А може би невидима ръка направлява съдбата ми?".
Братко Ден, дойде да ни изпратиш ли?
Посетиха ме твоите статистици.
Забележително е колко обнадеждаващи са резултатите.
Най-добре да останеш и да се посветиш на делата на Трантор.
Основен Клеон не е напускал средището на Трантор
от зората на генетичната династия.
Демерзел е права.
Неслучайно имаме протоколи за действие.
А според мен въпросните протоколи са ни направили безволеви.
Когато ти бе на средния трон и обсъждахме действията си спрямо Анакреон и Теспис
и как да им отвърнем, помниш ли какво каза?
Аз помня.
Помня сякаш беше вчера.
Бях на седем.
Най-възрастният ни брат съветваше да сме милостиви.
А ти се обърна към мен: "Как мислиш ти, Изгрев?".
Знаех, че си против това да сме милостиви и искаш да бомбардираме варварите.
Но ме беше страх. И дръзнах да го кажа.
Е, вече не ме е страх.
Докато бе управник, падна Звездният мост. Това бе рана, която роди размирици.
По твое време бяха унищожени два свята, безогледно и без мисъл за последиците.
Докато ти управляваше, пуснахме Селдън и последователите му.
Предаде ми разпокъсана поради импулсивни действия империя.
Няма да допусна да кажат същото за мен, не и докато управлявам.
Аз ще спася наследството ни.
Братко.
Обсебил те е духът на отколешен покойник.
Всички ние сме обсебени.
Твоето управление свърши.
Ще останеш на Трантор и ще лекуваш раните, които допусна да загноят.
Върви.
Върнете вещите на брат Здрач в двореца.
Империята вече няма да бъде разкъсвана от импулсивни действия.
Викали сте ме.
Комуникационен буй по Външния периметър изключи.
Разследвай с екипа си.
Веднага, императоре.
Доруин.
Известията от "Фондацията" станаха нередовни.
Иди на място.
И напомни на "Фондацията", че Империята няма да стои в неведение.
Това да не е... - Не изглежда добре.
Кой командва тук, Луис? Ти ли? Или пазачът с монетите?
Тя доста усложнява нещата.
Да сме наясно, ловецо Кеин... - Велик ловец.
Причината да сме в криза е,
че сте нарушили пространството на императора.
Ако Салвор ме бе завела до кулата и ми бе дала исканото,
вече да сме си заминали.
Модула от бавния ни кораб?
Вашите хора не го използват.
Изоставени сте на Терминус, императорът се погрижи за това.
Луис.
Защо ви е нужен?
Народът ми е в технологичен фалит.
Умираме, директоре.
Така е, откакто Империята подпали атмосферата ни.
Половината ни население бе погубено за нещо, което не сме извършили.
Ние имаме кораби.
Можем да напуснем отровения си свят, да намерим друга система.
Стига да имаме средство за навигация. - Империята ще ни разбие, ако помогнем.
Действай, директоре.
Нямаме какво да губим.
Не може да играеш шах с противник, който пали дъската.
Това някакъв топ ли е?
Губят си времето, няма да пробие оградата.
Нищо не е наред. Фара не е глупава.
Извадили са буя от строя, идват подготвени.
Зад това има друга стратегия и ми се изплъзва.
Да излетя с кораба да потърся помощ?
Не, ще те свалят, преди да излезеш в орбита.
Да беше избягал, докато можеше, а? - Правил съм всякакви глупости.
Но не сбърках, че останах до теб.
Най-добрият служител.
Трезора не е анакреонски,
не е извънземен.
Сигурно е свързан с Хари.
Откъде знаеш? - Когато припаднах, получих видение.
На Трантор, в библиотеката на Хари, едно момче държеше нож срещу мен.
Може да е предупреждение да стоя настрани. Може Луис да е прав!
И да съм външен човек - мотая се, разбутвам нещата, провалям плана на Хари.
Ами ако ти си планът на Хари Селдън?
Съдбата на отделния индивид завинаги ще остане загадка.
Помниш ли обещанието ми, пазачо? Да изравня града със земята.
Но движението на масите,
възходът и падението на цивилизации, каузи и светове...
Това са отговори, които Селдън отдавна беше намерил.
Време е.
А началото на края, както е заложено в името й,
се състоя на планетата Терминус.
Превод на субтитрите Анна Делчева