BASERAT PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
DVÄRGPLANETEN AETHRA
Helvete.
VARNING INKRÄKTARE
RADERAR DATA
RADERA DATA
Jiam Quarver, ni har fått en skada på halsryggen.
Om några ögonblick kommer ni att kvävas, såvida vi inte ingriper.
Vi vet att ni driver den här olagliga biohacking-anläggningen.
Vi vet också att ni tillverkade de två subkutana sprängämnena
som ödelade Stjärnbryggan.
Vad vi inte vet är identiteten på de personer
som kontrakterade ert labb för att utföra det här.
Apparaten min kollega använder stimulerar dina diafragmanerver…
…och låter dig andas igen.
De ord du yttrar härnäst avgör om apparaten fortsätter att fungera.
Så, vem köpte bomberna?
Vi har förhört tusentals personer,
men kedjan av mellanhänder mellan bombtillverkaren
och attackens sanna upphovsmän har visat sig vara obändig.
Hur många kroppar kretsar fortfarande runt Trantor?
127 000, kejsaren.
Varför har de inte hämtats in?
Det har inte varit högsta prioritet. Räddningsinsatser har…
Gör det till en prioritet.
Liken har fattat eld när de kommer tillbaka in i atmosfären.
Folk behöver bara titta upp för att bli påminda om vår oförmåga.
Vi behöver resultat.
Vi behöver visshet, broder.
Kommer jag att ångra att jag landsförvisade Seldon och hans anhängare?
Inga bevis kopplar dem till attacken.
Inga bevis friar dem.
Jag kan förgöra dem, även på håll.
Vi kan säga att de gjorde det.
Varenda nyhetskälla kan säga det varje timme
tills luften är gjord av det och inget annat finns att andas.
Att göra oliktänkande till martyrer är riskabelt.
Liksom att irritera sin kejsare.
86 981 597.
86 981 689.
86 981 717.
86 981 729.
Jag trodde nog att du var här.
Förlåt.
Det var inte meningen att väcka dig.
-Du räknade primtal i sömnen. -Hur långt kom jag?
Inte till slutet, om du hoppades på det.
-Det finns inget slut. -På siffror eller problem att räkna?
Vi behöver inte kolonisera hela planeten.
Bara vårt eget lilla hörn.
Det finns inga hörn på en glob.
Kommer du upp?
Nej. Hoppa i.
Du vet att jag inte kan simma.
Du har fyra år och fyra månader på dig att lära dig.
Inte en chans.
Slappna av. Jag har dig.
Det är okej. Förlåt.
Prestationen var oacceptabel…
Blåa laget floppar.
När tiden är inne, flyg Rött eller Grönt.
Jag går kanske med i reaktorgruppen nästa träningsperiod.
Soppan var lite kall i går kväll.
Du ska kanske ta några veckor i köket också?
Jag förstår din poäng…
Du måste inte lära dig vartenda jobb på kolonin.
Jo, om inte de kan utföra dem.
Vi har 54 månader kvar innan vi landar på Terminus.
Vi har tid. Mycket tid.
Ja, tills vi inte har det längre.
Förlåt. Jag borde inte ödsla vår försvinnande tid så där.
När ska du sluta ta mig på så stort allvar?
Shivaughn, jag ser höga nivåer av kvicksilver och arsenik där.
Var bara försiktig.
Försök att täta skarven fort. Det är giftigt.
Jag fixar det.
Hallå?
Helvete.
Spring, Shivaughn.
Helvete! Ner!
Nej, Abbas!
Grattis, ni har klarat noll av tre försök.
Eftersom ni var inom den primära sprängradien, Gaal och Shivaughn,
drabbades ni båda av övertryck i era ihåliga organ.
Jag tvivlar på att jag kan hitta ett mer smärtsamt sätt att dö på.
Mari, Briwan, Abbas.
Ni dödades allihop av exploderade stenfragment.
Lyckligtvis dog ni omedelbart.
Tråkigt nog är ni fortfarande döda.
Bättre än att bli lemlästade av den där saken.
Ja, vad fasen var det?
En biskopsklo. Lokal megafauna, endemisk för Yttre världarna.
Men Abbas har rätt. Simuleringen är orättvis.
Om han inte hade skjutit, hade biskopsklon nog ändå dödat oss.
Ja, det är orättvist.
Allt med Terminus är orättvist.
Men vi måste trotsa oddsen om Stiftelsen ska lyckas.
Vi försöker igen kl 06:00 i morgon.
Ms Dornick, dr Seldon vill träffa er.
Det finns en äppelodling i de kejserliga trädgårdarna
som är äldre än Robotkrigen.
De brukade hänga AI-sympatisörer där.
Jag visste inte att det fanns robotsympatisörer.
Det finns alltid sympatisörer.
Nåja, förhoppningsvis, i slutet av den här resan,
är det här trädet starkt nog att hänga nån.
Förhoppningsvis.
Du hade problem med lavatuben.
Det har vi alltid.
Vad är din lösning?
-Bygg inte Stiftelsen nära lavatuben. -Vi behöver den för energiproduktion.
Vi behöver folk för att borra brunnar för geotermisk energi.
Och vi kommer inte att ha några om instabila ådror flammar upp.
-Det är bittert. -Men levande.
Har du kört utvecklingsprojektioner med morgonens simuleringsdata?
-Ja. -Inklusive Blåa lagets katastrof?
34,2 % dödlighet efter fem års planetfall.
Nedåtgående trend. Optimismen flödar.
Säg det till de 1 710 personerna på…
Det är därför vi gör simuleringar, Gaal.
-God morgon, Hari. -God morgon, Magnus.
"Hari."
Jag var "dr Seldon" när vi började den här resan.
Är det verkligen så hemskt?
Att de får känna mannen bakom matten?
Det hålls en budgetanslagskonferens senare.
-Du måste ta min plats. -Jag har aldrig…
Det är bara siffror, Gaal.
Bara siffror.
Ja.
Matematik är aldrig bara siffror.
När orden sviker oss använder vi matematik för att beskriva det outsägliga.
De saker som skrämmer oss mest.
Rymdens vidsträckthet,
tidens form…
…en mänsklig själs vikt och värde.
Det är väl en gammal anacreonsk jaktsång?
Man sjunger den innan man dödar djuret.
Ja?
Vem som helst kan sjunga den, kejsaren.
Det är inte sant.
Vi har försökt sjunga era sånger. Det ingår i vår utbildning.
Vi kunde aldrig bemästra dialekten. Inte som en infödd.
Men det låter perfekt, inte sant?
Som vi har gjort de senaste två veckorna,
förnekar Anacreon bestämt nån inblandning i det här…
Jag finner inte ord för det.
Orden är förstörelsen av Stjärnbryggan
och 100 miljoner omkomna medborgare av Trantor.
Det var väl thespiska?
Kan du översätta?
Högre!
"Länge leve Yttre världarna."
Ni känner väl också igen den thespiska bön som hördes
precis innan bomberna slet omloppsplattformen från stängeln?
Med all respekt, kejsaren, den bönen…
Har inte sjungits på 88 år.
Ingen thespier skulle sjunga…
Min regering fortsätter att förneka…
Svep dem.
Det som hörs på inspelningen är äkta. De har inga svar.
Nån har det.
De här världarna hatar varandra.
-Mer än de hatar Imperiet? -Historiskt, ja.
Tanken på att de skulle samarbeta kring nåt sånt här…
Och ändå…
…kommer nån att bli hängd för det här.
Jag ser helst att det blir den skyldige.
Var är broder Skymning?
Okej. Tack, Gaal.
Zygoten ser bra ut.
Nån ändring i din förlossningsplan?
Nej.
Folk pratar med mig.
-Säkert. -Även där ute.
Inte alla vill vänta på planetfallet.
Det är inte förvånande.
Om jag kände nån…
Det är tidigt i graviditeten.
Hon kan fortfarande följa protokollet men vägrar komma in.
Behöver jag meddela dr Seldon? Eller räcker det med dig?
Gick allt bra?
Allt är bra.
Vi ses senare.
Okej.
Lystring. Kvadrant fem är nu säkrad.
Kvadrant fem säkrad.
Meddela dr Seldon att vi kör en extra reaktorsimulering i kväll.
Förhoppningsvis strålar vi inte alla tre färjorna igen.
Det är inte därför jag är här.
Vet pappan?
Vi känner knappt varandra.
Han verkar rar, men jag bryr mig inte så mycket om vad han tycker.
Bryr du dig om vad nån tycker?
Nog för att prata med Shivaughn på fröbanken.
Se vart det ledde mig.
Jag pratar inte med dig som representant för Stiftelsen, utan som Gaal.
Lowre, du är ingenjör.
Du antogs till färjeteamet.
Du vet hur mycket säkrare ett embryo är i fröbanken.
Skeppet är inte utformat för graviditet.
Och det är Terminus?
Jag är inte dum.
Jag vet hur mycket strålning vi utsätts för här uppe.
Jag känner till riskerna för defekter och att min mjölk är giftig.
Men jag vet också vart vi är på väg.
Frusna klippor, långa nätter, inga träd som skyddar.
Jag vet att ni har kalkyler på hur många som kommer att dö,
och att det är fler än nån vill erkänna.
-Det är inte sant. -Ingen vill tala om…
Ljug inte!
Jag förväntar mig lögner från Hari Seldon men inte från dig.
Snälla, säg bara sanningen.
Då vet jag att det är du som talar och inte han.
Jag vet vad det rätta att göra är, Gaal. Jag vet.
Jag vet vad matematiken är. Jag vet att vi inte riktigt lever på det här skeppet.
Vi förbereder oss bara för att leva.
För att en del av oss ska leva.
Det är planen.
Tänk om jag låter dem ta ut henne och nåt händer
och jag aldrig får känna henne växa inuti mig igen.
Då får jag aldrig se in i hennes ögon.
Inget skulle vara värre.
-Broder Skymning. -God kväll, Demerzel.
Kejsaren saknade dig i tronrummet.
Det tror jag inte.
-Vart ska du? -Det vet du.
Gudar.
Där. Sätt ner oss där.
Vid uppvaknandet,
må den Sovande rena dessa ögon från ondskan de har sett.
-Kejsaren. -Snälla, hjälp oss.
Lämna vapnen utanför.
Jag har inget vapen.
Alla vapnen.
-Hon har inget. -Inte hon. Han.
Hans maskiner är inte välkomna här.
Kejsaren…
Han som skyler sig själv från mänsklig beröring skyler sig själv från Gud.
Så berörs jag av Gud nu?
Nej. Bara mig.
Kejsaren, strukturerna är ännu instabila. Vi borde återvända till färjan.
Era stenar. Ni använder dem för att be.
Vi talar till den Sovande, och den Sovande ser oss.
Ni hävdar väl att ni är siare? Ni känner till framtiden.
Den Sovande drömmer vår framtid.
Vad för nytta skulle det vara att vägleda vårt förflutna?
Varför var ni på Hari Seldons rättegång?
Vad är ert intresse i Gaal Dornick?
Varför bryr ni er om henne?
Nyfikenhet är ingen synd.
Det är det på er planet.
-Kejsaren, vi måste gå. -Jag förstår nu.
Han vill veta om hon är en sann siare.
Om hon verkligen såg fallet Seldon pratade om.
Om hennes matematik lät henne se det här.
Hon kom hit. Det vet jag.
-Vad pratade ni om? -Kejsaren.
-Berättade er Gud för henne om Imperiet? -Den Sovande känner inte henne.
-Kejsaren. Följ med oss. -Hon är ingen siare. Ert imperium är dömt.
Den mest avancerade matten är som ett sjätte sinne.
Rätt uträkning kan låta oss se över horisonten.
Och om vi har tur, kan den hjälpa oss att förbereda oss för det som komma skall.
86 981 767.
86 981 771.
86 981 779.
Du var där nere länge.
Var jag?
Jag började bli orolig att du aldrig skulle komma upp.
Varför alltid i mörkret?
Varför i ljuset?
Skam växer i mörker.
Du har inget att skämmas för.
Hari, är det nåt du vill prata om?
Dagen då jag träffade dig sa jag till Raych:
"Hon överträffar mina förväntningar."
Det gör ni båda.
De här senaste månaderna har varit en gåva.
Jag chansade med landsförvisningen.
Jag gjorde mitt bästa för att planera utfallet, men…
Jag förväntade mig aldrig att bli en av skeppets invånare.
Vad förändrades?
Bli inte sen till Stiftelsemötet.
Fem minuter tidigt är tre minuter sent för Lewis Pirenne.
Han känner till vår relation.
Han är psykohistoriker. Han läser matematik, inte tankar.
Jag läser också matematik, och jag vet exakt vad du tänker.
Du är rädd att berätta och vill inte prata om det.
-Vi var eniga. -Du sa att han skulle ogilla det.
-Det skulle han. -Vill han inte se oss lyckliga?
Han ser relationer som en distraktion.
Utan mänskliga relationer, vad försöker vi rädda?
Vi måste inte vara robotar.
-Han tycker bara att du och jag… -Så han är svartsjuk?
Matematiken är inte komplett.
-Vad? -Matematiken.
Haris plan. Den är inte helt utarbetad.
Jag såg det i Primprisman. Jag nämnde det aldrig i rättegången.
Det är nära, men allt är inte löst.
Det är som ett pussel med tusen bitar.
Om några saknas vet man med stor sannolikhet vad bilden föreställer,
men de saknas ändå.
Hur många bitar saknas?
-Tillräckligt för att skapa en annan bild? -Jag vet inte. Kanske.
Vet ni var dr Seldon är?
Han kommer inte.
-Jag tar hans plats. -Då så.
När ni är redo.
Mari, uppdaterar du oss
från budgetunderkommittén?
Underkommittén bekräftar anslag på 5,6 % av forsknings- och kartläggningsbudgeten
till de 3 % av planeterna närmast Trantor.
Är 5,6 % mycket?
Det verkar mycket.
Förlåt. Går det bra att ställa frågor?
Givetvis.
Men det är inte första gången vi har diskuterat
var vi ska börja vårt bevarandearbete.
Lutar allokeringsalgoritmen mot heterogenitet,
och om så är fallet, hur mäts det?
Mångfald och variation är hörnstenar i Stiftelsens mission.
De inre världarna representerar 40 triljoner människor,
300 planeter och över hundra olika språk.
Och vi avgör allokeringen, inte ett datorprogram.
Allokeringarna utvecklades genom Stiftelsens värderingar.
Så vad vi räddar säger allt om vilka vi är.
Självklart.
Och hur känner Stiftelsen inför tiobasen?
-Vad menar du? -Tiobasen.
Talsystemet, ett, två, tre, fyra…
Vi vet vad det är.
Självklart,
för det är Trantors matematik
och nästan varenda systems matematik i galaxens inre 3 %.
Jag antar att ni tänker bevara det?
Det är så vi räknar.
Det är så ni räknar.
Och era grannar.
Kommer ni att bevara bas 12 eller 27?
Över tusen världar använder bas 12
för 12 är delbart med fler faktorer än 10.
Trehundra system använder bas 27. Det kommer från att räkna kroppsdelar.
-Vad är er poäng? -Min poäng är,
när vi börjar bevara de mest…
…väsentliga delarna av civilisationen,
och beslutar vad som ska kommas ihåg
och vad som ska glömmas…
…hur ska vi veta vilka de sakerna är…
…om vi inte ens kan enas om hur vi ska räkna dem?
Okej.
Är du säker?
-Du verkar fortfarande… -Oroa dig inte för mig.
Du kunde ha dött.
Jag har lyckats undvika det länge nu.
Du vet att jag inte är som du.
Resten av din art dog.
De dog inte. De utplånades av din art.
Det är annorlunda.
Är det därför du inte vill att jag ska se hur du verkligen är?
Jag gillar det inte för att det är oanständigt.
-Men… -Ju mänskligare jag beter mig,
desto mänskligare är jag.
Det är förvirrande att inte hålla sig till en verklighet.
Du undviker mig.
Knappast.
Du vet att jag hatar trapporna.
Du hatar det här.
Om jag vill sentimentalisera över gamla kejsare
kan jag bara titta rakt över middagsbordet.
Jag kände likadant i din ålder.
Kan du tänka dig…
…den rena hybris som krävs för att tänka så högt om sina förmågor, sitt intellekt
och sitt eget hjärta,
att man beslutar att man hädanefter
inte bara ska bli den första, utan den enda?
"Jag ska bli floden från vilken alla floder rinner."
Han hade rätt.
Självklart. Och ändå står vi nu här.
Miljontals döda, med en profetia om triljontals fler.
-Seldon är bara en människa. -Det var vi också en gång.
Varför gick du till Ärret?
För att träffa prästen?
De drar fortfarande ut kroppar från ruinerna.
Som de har gjort i veckor.
Jag ville se vad som hände med vår värld,
som du borde ha gjort, som kejsare.
Jag är kejsare. Det är du åtminstone ärlig om.
Jag vill träffa de anacreonska och thespiska delegaterna.
-Det är inte ditt jobb. -Nej, men det är min rättighet.
Det är inget trick.
Om det vore det, så finns det sämre årgångar att förgifta.
För framtiden.
Må den vara god mot oss alla.
Vad vill du ha?
Bara sanningen.
I flera veckor nu har vi inte varit annat än ärliga.
Varför skulle vi sjunga en anacreonsk sång och sen förneka att det var vi?
Extremisterna i era led?
Ni måste erkänna att det inte är logiskt.
Eller har er regering kanske inte berättat allt för er.
Vi har varit lojala medborgare av Imperiet i 3 000 år.
Hur skulle det här gagna Anacreon?
Nån försöker förgöra oss.
Nån straffar oss med mörker.
Snälla.
Ni kommer att dö.
Imperiet kommer att döda er,
och det kommer inte att vara tillräckligt för vad ni gjort.
För stanken. För svedan i ögonen.
Stoftet av barn, mödrar och fäder i våra halsar.
Det är en smak i min mun!
Det är en smak som inte försvinner.
Det här är arvet. Ert och vårt.
Vi må önska att det inte var det.
Vi må skrika att det inte är rättvist, och vi skulle ha rätt.
För jag tror er.
En av er talar sanning.
Kanske till och med båda.
Vi borde släppa er alla fria.
Det borde vi.
Men det kommer vi inte.
Det går utför för gamlingen, eller hur?
Dr Seldon?
Är nåt på tok? Saknades nåt från vår leverans?
Nej. Jag tänkte bara på en viss vit skjorta.
Den har en bläckfläck på manschetten.
Vi har inte lyckats få bort fläcken än.
Är den ren i övrigt?
I så fall vill jag ha den, trots fläcken.
Dr Seldon?
Ja?
Får jag fråga er en sak?
Självklart. Jag har skapat ett liv av det.
-Är ni nöjd? -Nöjd?
Nöjd med planens utveckling? Förberedelserna?
Vad heter ni?
Veena.
Veena Ahluwalia.
Det kommer att bli en lång resa, Veena.
Vi har mött utmaningar och kommer att möta många fler,
men jag är säker på att vår strävan kommer att lyckas.
Och huvudskälet till det är ni.
Alla ni.
Jag godkände passagerarlistan.
Vartenda namn på den.
Om hundra år,
kanske till och med tusen, kommer era namn att bli ihågkomna.
De troende som anslöt sig till en excentrisk person
som hängde galaxens öde på ett teorem så abstrakt,
nåja,
att det lika gärna kunde ha varit en bön.
Och det kommer inte att spela nån roll vad ni gjorde,
om ni jobbade som ultraljudskrubbare,
värmeväxlingsingenjör eller här i tvättstugan.
För den bönen kan inte uthärda utan människor.
Utan er.
Så…
…tack, Veena.
Jag är ledsen för bläcket, sir.
Det gör inget. Jag är van.
Det är ett tecken på hårt arbete.
Dr Seldon?
Ja, Theron?
Får jag skaka er hand?
Tack.
-Tack, doktorn. -Tack.
Tack.
Jag säger bara att han inte är perfekt.
Abbas, hur går det med den 3D-utskrivna metriken?
Vi har jobbat med lera…
Jag har letat efter dig.
Varför lämnade du budgetmötet? Jag hade behövt ett vänligt ansikte.
Förlåt, Hari tycker att vi borde planera en simulerad rymdpromenad.
Nu? Vi kan inte ens gå på snö.
-Jag pratar med honom. -Nej, bara… Jag löser det.
Kan du skicka vinet, tack?
Vinet.
Finns det plats?
-Ja, självklart. -Tack.
Raych, du minns nog inte den första måltiden
som du och jag åt tillsammans.
Nej, det kan jag inte påstå.
Det var inte mycket.
Det kan jag säga.
Jag hade just börjat på universitetet
och hade ingen stor matbudget.
Jag köpte torrt surdegsbröd och dagsgammal stekt grändhök.
Flottiga små ben.
Men uppvärmd, insvept i brödet.
Det var himmelriket.
Han var sex år, kanske sju.
Jag kom på honom i bokrummet,
med två Alvarez-böcker i folioformat nedstoppade i byxorna.
Jag förstod aldrig,
hur visste du att Alvarez skulle ge dig mest pengar på svarta marknaden
och samtidigt vara lättast att sticka ner i shortsen?
Din mor, så vitt jag kunde förstå, hade gått bort,
och din far drack upp de pengar du lyckades dra in.
Det är fel.
Min far drack inte.
Det gjorde han, min gosse.
Min far arbetade i kylflänsarna.
Han ådrog sig en brännskada på ryggen.
Jag stal böckerna för medicin,
så att han kunde jobba igen.
Han drack först senare.
När jag hade flyttat till dig.
Tydligen är jag bättre på att förutsäga framtiden
än att minnas det förflutna.
Hej.
Jag har aldrig sett den vyn förut.
Den uppstår bara vartannat år, så de använder den aldrig till simuleringar.
Vad pågår mellan dig och Hari?
Inget.
Inget?
Inget.
Jag borde kanske inte ha sagt det jag sa…
…om matematiken.
Nej, det var en… bra påminnelse.
Hari gör misstag. Han är inte perfekt.
Jag är bara rädd att jag inte vet vilka misstag som är viktiga.
Vilka pusselbitar vi kan sakna och ändå få rätt bild.
Men du tror fortfarande på matematiken.
Ja.
Det här är planen.
Vi vänder inte om nu.
Jag tror ändå att han är svartsjuk.
Ja. Vem skulle inte vara det?
När vi når Terminus kommer vi att ha mer frihet.
Vår egen lilla bit iskall mark.
Vi bygger ett hem.
Kanske med ett par ungar snusande vid elden?
Det är en rätt laddad tystnad efter att jag nämnde barn.
Vill du fortfarande ha barn?
Gaal…
…med dig…
…vill jag ha allt.
Det var fint så länge det varade.
Vänta.
Stjärnbryggan.
Vi måste fatta ett beslut om Anacreon och Thespis.
Du vet hur jag känner.
Jag tror att Imperiet kan utstå en dust av nåd.
Kanske till och med gagnas.
Tänk att du är samma man
vars råd gällande allt som rörde Hari Seldon var:
"Dra dig inte för att använda käppen."
Jag är samma man som det.
Och jag är samma man som du.
Vad tycker du, stigande Gryning?
Vi har blivit attackerade. Hur får det dig att känna?
Seså, unge man.
Svara honom.
-Jag är rädd. -Ja.
Just det. Det är vad människor är. Rädda.
Därför är det bästa ansiktet vi kan visa utåt nu…
…ett präglat av styrka.
Kejsarens fred.
Det är Imperiets löfte.
Det var Cleon I:s löfte, och varje Cleon efter honom.
Det är ett lopp som löps över århundraden,
en stafettpinne som lämnas över från generation till generation.
Vi kommer inte att tappa den.
Inte i dag eller i morgon, eller nån morgondag efter det.
Hota freden och betala dyrt.
Trantor har blivit djupt sårat.
Ingen av våra medborgare förblir oberörd.
Smärtan kommer att kännas av alla i generationer.
Den kommer att ärra dem för evigt, men de kommer att överleva.
De kommer att leva vidare. Vår värld kommer att leva vidare.
Ni…
…kommer inte att göra det.
Och inte era världar heller.
Inte utan skador och ärr!
Titta.
Åk tillbaka till era världar.
Säg till de levande och de döda att ni inte lyckades rädda dem.
Alla val kommer inte att vara som det här.
Men ibland?
Ibland.
Du kommer inte att vara ensam.
Du har dina bröder och mig.
Jag finns alltid här, som jag alltid har funnits här.
Hur ofta slutar det så här?
Hur ofta väljer vi det här?
Det gör ni alltid.
Vikten av traditioner skyddar oss.
Det kan kännas tryggt att göra en resa som andra har gjort förut.
En gång bad jag med mina föräldrars ord.
Men sen vidgades min värld och orden räckte inte till för min verklighet.
Jag ber på ett annat språk nu.
86 981 803.
86 981 821.
86 981 827.
86 981 848.
Nej. Inte rätt.
86 981 849.
Nåt är fel.
Raych?
Raych, vad…
Gaal, du måste gå.
-Vad har du gjort? -Du kan inte vara här.
-Gaal. -Hari.
Hari.
Hari!
Gaal, du måste gå härifrån. Nu! Gaal!
Varning. Varning.
Utnämnde Hari Seldons livsfunktioner har upphört.
Varning. Varning.
Gaal? Raych?
-Kom! -Vad händer?
Varning. Utnämnde Hari Seldons livsfunktioner har upphört.
Varning. Varning.
Utnämnde Hari Seldons livsfunktioner har upphört.
-Herregud. -Hoppa in.
Få inte panik. Du kommer att klara dig.
Kämpa inte emot.
Håll dig lugn. Du kan andas.
Du kan andas vätskan. Håll dig lugn.
Kom ihåg att räkna primtal.
Jag älskar dig.
Förlåt.
86 981 861.
86 981 893.
86 981 897.
86 981 927.
Med dig vill jag ha allt.
…981 953.
Åttiosex miljoner niohundra åttioett tusen…
Undertexter: Kristina Donnellan