- מבוסס על הספרים של אייזק אסימוב -
בכל עולם יש רוחות רפאים.
וכל בית רדוף על ידן.
אפילו הארמון של הקיסר.
במיוחד הארמון של הקיסר.
- לפני 400 שנה -
איפה היית?
עם מתכנתי המערכות.
לאחרונה את מבלה איתם יותר מאשר איתי.
- קליאון הראשון -
הטלת עליהם משימה גדולה.
האם עלינו לבחון את החלפתם?
הם יסיימו את זה.
אני יכול לסמוך עלייך, דמרזל?
שתסיימי את זה?
כמובן, קליאון.
ולא רק זה.
הכול.
תמיד הנחתי שתישארי כאן אחרי מותי.
אבל עלה בדעתי, בדמדומי חיי...
שאסור לי להתייחס לכל דבר כמובן מאליו.
אני נאמנה לקיסרות.
כן, אבל האם הקיסרות תהיה נאמנה לך?
היא לא תמיד גילתה נדיבות כלפי בני מינך.
אתה הופך לסנטימנטלי, על סף הבכייני.
טוב, אני גוסס.
ואני משאיר הכול במצב רעוע.
אתה לא מרוצה מהיורש שלך?
עדיין נוכל לחזור לרעיון של נישואים ויורש.
דמרזל, עם כל מה שאת, ואולי בגלל זה...
ישנם דברים שלא תדעי לעולם.
ייתכן שיום אחד אדע מוות.
כן.
אבל אני בספק אם תחושי שהגיע מוקדם מדי.
הייתי אמור לראות את השלמתו של גשר הכוכב.
אני. מוחי שלי. בעיניים שלי.
היינו אמורים לעלות לרציף האורביטלי יחד
ולהסתכל למטה על כל מה שיצרנו.
ויום אחד נעשה זאת.
ההמשכיות שלך מובטחת.
- כעבור 400 שנה -
את חושבת עליו תכופות? -אתה מכיר אותי.
אני לא שוכחת דבר ולא שוכחת איש.
- 19 שנים אחרי הפיצוץ בגשר הכוכב -
הקיסר תמיד במחשבותיי.
מסלול הרציף גווע בקצב מואץ.
לפחות כך אומרים הפיזיקאים, שדואגים שמא הוא ייפול על ראשיהם.
תפקידם הוא לדאוג בגלל דברים כאלה.
זה לא תפקידנו?
אולי זה עדיין תפקידך, אך זה כבר לא תפקידי,
כפי שזה לא תפקידו.
איך תבלה את היום האחרון הזה זאת החלטה שלך.
כל אחד מכם שונה.
משום מה אני מטיל בכך ספק.
אבל תודה שאת מנסה לגרום לי להרגיש ייחודי בעודי יורד מהבמה בדשדוש.
לו זה היה הכי קשה.
הוא יכול היה להושיב על הכס רק את דון הפעוט.
תינוק עם העיניים שלו.
זהה מכל בחינה, אבל אף על פי כן תינוק.
כשאני חושבת עליו, זה מה שאני חושבת.
גם לו היה אותך.
תיפגש עם מאסטר אילאן, קיסר. הוא מחכה למדידה האחרונה שלך.
שנתחיל?
הפרטים, הם מושלמים.
בשביל התפרים העדינים?
הירקן, אני חושב.
קישטה, קישטה.
אני מצטער, קיסר.
ירדתי במשקל.
אני בטוח שהמבנה שלך... -אני מתכווץ.
העולם מתחיל לראות אותי ממרחק.
הבגד יחיד ומיוחד, אילאן.
זאת תהיה לי זכות ללבוש את זה בעלייה שלי.
תודה, קיסר.
שנסיים את המלאכה?
אילאן, תן לנערה לעזור לך.
האח דאסק? לא ידעתי שתהיה כאן.
אנאקראון. ת'ספיס.
אני תוהה אם תדבר עליהם אחרי לכתי.
שברנו את הברברים. פיזרנו אותם.
מה תרצה שאנחנו נאמר שאתה לא אמרת?
אני לא יודע. אני עדיין מנסה להחליט מה לומר שטרם אמרתי.
בנוגע לשוליים החיצוניים?
בנוגע לכל דבר. אם משהו מזה באמת נמצא בשליטתנו.
יהיה אשר יהיה מספר המילים שנותרו לי, לא ארצה לבזבז אותן.
אתה מבזבז אותן כשאתה מדבר על השוליים החיצוניים.
אני מדבר על סלדון.
אדם שמת מזמן.
ובמהרה יישכח.
זה אומר שלמילותיו אין יותר ערך בקיסרות הזאת?
אחי, הקיסרות חזקה...
המורשת של קליאון הראשון.
אני תוהה אם יש דרך להציל אותה.
לייצב את זה במעליות מונעות? לדחוף את זה עמוק יותר לחלל?
לשם מה?
כדי שלא נהרוס את השרידים האחרונים של חלומו של קליאון הראשון
משום שאין לנו חלום משלנו.
האח דאסק.
אנחנו החלום הגדול של קליאון הראשון, לא גשר הכוכבים.
החולם.
המלומד.
האלכימאי.
- קליאון ה-11 הצייר -
ואני.
- קליאון הראשון החולם -
ניסיתי כל חיי,
אבל אני חושב שמעולם לא הצלחתי לעשות את הפרצוף הזה.
בוא. האחים שלך ייתנו לך את המתנה האחרונה שלך.
אני רוצה להודות לכם, אחים, על הסעודה הנפלאה הזאת.
אני מרגיש את טעם הדאגה שלכם בכל נגיסה.
אני מעריך מאוד את הזמן ואת תשומת הלב שלכם.
על לא דבר, אח.
אבל זאת לא המתנה.
ברוכים הבאים לטראנטור, העין של הקיסרות.
חלף זמן כה רב.
הוא היה מרהיב, הלוא כן?
אנא, כבדו את השלום ותיהנו ממנו.
בהחלט.
ואנחנו נבנה משהו גדול יותר לכבודו. לכבודך.
אנא, כבדו את השלום ותיהנו ממנו.
אסור לך להיות כאן. אתה יודע את זה.
לא ייתכן שאני הראשון שרוצה לראות את גרסתי הצעירה יותר.
ולכן קבענו את החוק.
מעולם לא שמעתי את השיר הזה. או שמא כן?
לא פלא שהקיסר אוהב אותך כל כך.
אני מוצא שאני לא ממש מסוגל לראות את הילד הזה כתמים.
גם אם סלדון לא צדק...
יש משהו לא טבעי בזה.
אתה חייב ללכת.
אתה צריך לנוח.
מוזר, לראות את עצמך נולד.
תישן. נתראה מחר.
ראיתי אותך הלילה...
צופה באח הראשון שלנו בגשר הכוכב הישן.
אנחנו לא מספיקים?
לכן את מתגעגעת אליו?
לא, אח מתוק.
אתה מספיק.
אתה פשוט תמיד עוזב אותי.
את צמחת לתוך הגדולה שלנו,
האח דון, עכשיו דיי.
תודה, האח דאסק.
ודון (שחר) חדש התעורר זה עתה.
מצפה לך יום (דיי) ארוך ויפה.
האח אפלה, הגיעה העת.
החלום ממשיך לחיות בתוכך.
כי שמרת עליו חי בתוכך.
זה בסדר.
אתה בסדר.
הכול בסדר.
לא.
משהו אינו כשורה.
דמרזל.
אני לא שוכחת דבר ולא שוכחת איש.
הקיסר תמיד במחשבותיי.
לחיות משמעותו להכיר רוחות רפאים.
נשמע את לחישותיהן אם נקשיב.
- כעבור 17 שנה -
אנחנו רדופים ע"י נביאים, כולם.
- קליאון ה-14 -
אתה בטוח שאתה רוצה למחוק את זה, האח דון?
כן.
התבגרתי, איבדתי בזה עניין.
אנחנו מתעלמים מהמתים ומסכנים את עצמנו.
ובזמן שהקיסרות עברה דור של קליאונים,
המוסד התחיל ליישב את טרמינוס.
הקיסר המעיט בערכו של הארי. כולנו עשינו זאת.
הארי חזה שהקליאונים יעדיפו גלות על הוצאה להורג...
ושהיעד הסופי של חסידיו יהיה טרמינוס.
כל היבט של הגעתם נקבע מראש...
מתי המתיישבים ינחתו...
איפה הם יבנו את המאחז שלהם.
אז דמיינו את הפתעתם
כאשר גילו שמשהו אחר כבר נמצא שם.
מה זה בשם סלדון?
זה לא הופיע בסקרים.
שנחזור?
לחזור לאן, מארי? זה תמיד היה מסע בכיוון אחד.
אני אבדוק את זה. -לא. נלך יחד.
לאורי, את בסדר?
כן, כן. -בואי.
יש לי סחרחורת קלה. -בואי.
תחזרו אחורה.
אבאס! תחזור אחורה!
זה זכה לשם הכספת.
ולאורך העשורים אין ספור מיתוסים נוצרו סביב זה.
זה היה חפץ עתיק שהשאירו חייזרים...
מוצב חוץ לצורכי מעקב שנשלח מראש על ידי הקליאונים.
הדבר היחיד שהמתיישבים ידעו בוודאות
היה שהכספת לא תאפשר לאיש להתקרב אליה.
אז הם שמרו על מרחק.
הספינה האיטית פורקה...
מקלט נבנה מחלקיה.
ומה שהיה פעם מסתורי הפך לשגרתי.
המורים שלה אומרים שהיא בעייתית.
היא אאוטסיידרית.
מצוין.
אתה לא מקשיב לי, אבאס.
היא חולמת.
דעתה מוסחת.
היא הוגת דעות, כמוך.
דעתה לא מוסחת.
היא מודעת.
תסתכל עליה. זה מרתק אותה.
זה יפה.
זה מסוכן.
מה יש בפנים לדעתך?
אנחנו לא יודעים.
אז איך אתה יודע שזה מסוכן?
בואי.
- הווה -
עופי לך.
תתרחקי.
יום אחד עוד תפתיע אותי, ותצטער מאוד על כך.
את נראית טוב.
כן, מתואמת.
אילו חלקים? -מגף ימין עם מגף שמאל.
איך פספסתי את זה?
איך מתקדמת העבודה?
בדיוק חזרתי מסיור ברמות.
משטחי החזזית מתכווצים, לוני הקרח כבר נודדים דרומה.
זה אומר שיהיה לנו אביב חמים ונעים.
תגיד לי שאתה לא מתגעגע לזה.
למה, לצחנה של הגופרית?
ולכוויות הקור?
לא, תפקיד הסוהרת מתאים לך הרבה יותר משהתאים לי.
וואו. זה אחד גדול, הא?
כן. טופר-בישופ, נקבה. בסביבות 600 ק"ג.
היא בוחנת את הגדר בלילות זה כמה שבועות.
אני אקרא לה מייבל. היא מתבודדת.
סאלבור, למה הבאת אותי לכאן בשעת הבוקר הזאת, הא?
אני יודע מתי הבת שלי מושכת זמן. קדימה.
עשיתי בדיקה קטנה.
משהו אינו כשורה בשדה הריק.
ומה גרם לך לבדוק את זה עכשיו?
אני לא יודעת. תחושה?
בדקתי את זה. יש לי ראיה.
כמובן. וכבר סיפרת לה?
רציתי לעדכן אותך קודם.
אני מעריך את זה, אבל היא חייבת לדעת.
ותדגישי את עניין הראיה.
בזכות מאמציו של ד"ר סלדון,
קליאון השביעי ייסד את המקלט שלנו...
במונחים של מעקב אחרי הזמן,
שעון המים הוא המכשיר המדויק יותר.
נכון, אבל זה גם צריך מים כדי לעבוד, הלוא כן?
מן הסתם.
מה קורה כשהמים אוזלים, הטירון ג'ורד?
בשביל שעון שמש צריך רק גנומון. זה הלהב שבולט ממנו.
וכמובן... שמש.
הארי סלדון הטיל עלינו לבנות מחדש את הציוויליזציה אחרי הקריסה.
אסור לנו להניח דבר.
אם הניצולים בעתיד ידעו קרוא וכתוב או לא,
או באיזו שפה הם ידברו.
אנחנו אפילו לא יודעים באילו עולמות הם יתפזרו.
מה יקרה אם הם ימצאו את עצמם בסיגנוס פריים,
שבו אפשר להשיג לחות רק מגפנים בוכיות.
אז כן, שעון המים מדויק יותר,
אבל שעון השמש פרקטי יותר.
לא נוכל לספק פתרון לכל מצב או תרחיש שצאצאינו ייתקלו בהם.
מאותה סיבה, לא נוכל לשמר כל המצאה,
לכן עלינו לבחור ולהמשיך לבחור.
עד שתגיע הנפילה.
אני הייתי בוחרת בשעון המים.
והיית יכולה לבחור, אילו עדיין היית לומדת כאן.
מצטערת, זה היה...
אני יודעת שאת מתאימה לתפקיד שלך,
שומרת עלינו, מוודאת שהמוסד ישרוד...
אני מוודאת שאת תשרדי. המוסד...
זה אותו הדבר. אנחנו המוסד.
אני לא, אבל את מאמינה, וזה בסדר.
לא. אל תגרמי שזה יישמע כמו כת.
כמה מבני דורי יודעים איך נראית קנאות דתית אמיתית.
את רוצה בכלל לדעת מה באתי לספר לך?
את יודעת שאני לא אוהבת להתקרב לזה.
אבא אמר שתרצי ראיה, ואת זה את חייבת לחוות בעצמך.
שדה הריק מתרחב.
השדה התחיל בעבר שם. עכשיו הוא מתחיל כאן.
אם הוא ימשיך להתרחב, ייתכן שניאלץ לפנות את העיר.
אני זוכרת את הפעם הראשונה שמצאתי אותך כאן.
בת ארבע, באמצע הלילה,
עומדת ממש מתחת לזה כאילו זה... כלום.
ולא הסתובבת כשקראתי בשמך.
כן, חשבתי שזה קורא לי.
רוח הרפאים.
כמו חבר דמיוני.
שכבתי על הקרקע וניסיתי לזחול לעברך, אבל הכאב היה חזק מדי.
את פשוט...
הסתכלת עליי.
לא הבנתי למה הכספת פוגעת בך, אבל לא בי.
את מיוחדת, סאלבור.
תמיד היית.
אז למה לשמור את זה בסוד?
אבא שלך ואני לא רצינו שאנשים יתייחסו אלייך באופן שונה.
כן, אבל הם מתייחסים אליי כך, אימא. מאז ומתמיד.
אני גורמת להם אי-נוחות.
בדיוק כמו הכספת.
היא קוראת לך עכשיו?
לא במילים.
תציגי את הטיעון שלך.
אני חושבת שזה מתעורר.
את והאנציקלופדיסטים האחרים,
אתם התכוננתם למשבר בעתיד הרחוק.
אבל אני חושבת שהוא כאן.
עכשיו.
ג'יה, קיר! חבר'ה, הוגו כאן!
הוגו כאן! -הוגו כאן! הוגו כאן, בואו.
הוגו כאן! -קדימה, הוגו!
הוגו! -הוגו!
הוגו!
וואה. תראו את זה. בואו.
נקצר דרך כאן! -וואה. היי, תאטו.
אתה לא יכול לתפוס אותי. -דרך כאן.
קדימה, חבר'ה, תזדרזו. בואו כבר!
פולי, קדימה. תזדרז!
הוגו! הוגו!
הוגו! -הוגו!
אני נשבע, הוגו!
רבותיי, גבירותיי. במה אוכל לעזור למבוגרים שכמותכם?
הבאת לנו משהו?
שוקולד קורליאני. תיהנו.
אנחנו לא רוצים שוקולד. יש בירה?
מה דעתך שתחזור לדבר איתי כשתצמיח שיער על החזה?
ואל תבואו להתחנן כמו עבריינים.
אנחנו לא מתחננים. אנחנו... סוחרים.
באמת? מה תמורת מה?
מה דעתך על השנינות המבדרת שלנו ועל החברה שלנו?
אני מוותר.
תשמעו.
אם אתם הליצנים תעזרו לי לפרוק,
ייתכן שאצליח למצוא משהו קצת מתאים יותר לגיל שלכם.
סגרנו. אני אעשה את זה.
כולנו נעזור.
אז קדימה.
קדימה, חבר'ה. -תזדרזו.
קיר, תפוס. פולי. -אני כאן.
זה ממש מסריח.
הגיוני. זה חומר איטום למגפי הגומי שלי.
יותר בצלים ממה שציפיתי.
ייתכן שהשתמשתי במתכון הלא נכון.
זאת תהיה תקלה טרגית.
זה יכול לחכות.
מה קרה?
יש גבר במטבח שלי.
כמה זמן תישאר כאן?
עשרים ותשע שעות ארוכות.
ואיך שאר הגלקסיה?
היא גדולה.
את צריכה לראות אותה מתישהו.
כדאי לי?
איירינה ארבע.
רק יבשת אחת, אבל כולה טרופית.
יש שם חרקים בגודל של כלבים ולא פחות מתרפקים.
הבאתי לשם תרופות, חזרתי עם פירות.
כאלה הם החיים בתנועה של הספק הסורר.
לאן הובלת את הפירות? -להספרוס.
שאת כבר יכולה לתאר לא פחות טוב ממני עכשיו.
אבל יצאתי לסיור מהיר בצביר הכוכבים הקטן הזה.
ברגע שהם התחילו לסחור, הם לא היו מסוגלים להפסיק.
נוצר מעין מלבן קטן של פועלים, סוכר, רום ומזומן.
את חושבת שיש לך קומץ ירחים, את צריכה לראות מה יש להם.
השמים נראים זרועי מטבעות.
זרועי מטבעות?
הייתי רוצה לראות את זה.
את צריכה לטוס. לעזוב את כדור הקרח הזה.
יש לי מחויבויות כאן. -אבל לא בחרת בהן.
לא, הן עדיין שלי. ו...
ייתכן מצב שאתה יודע שיש לך סיבות ולא יודע מהן?
סיבות לכך שאת חשובה למקום הזה?
זה אפשרי. מעט אגואיסטי, אבל אפשרי.
לא אמרתי שאני חשובה. אמרתי שאני לא יכולה לעזוב.
אפרופו עזיבה, רוצה ארוחת ערב עכשיו או אחרי?
אחרי נשמע טוב.
מה את עושה?
קרה משהו?
סתם תחושה מוזרה. אני הולכת לטייל במתחם.
משום שמשם מגיעה התחושה המוזרה?
לא, היא מגיעה מכאן.
אני רק יוצאת להליכה.
אז אם אומר, "תני לי ללבוש מכנסיים", מה תגידי?
בלי מכנסיים למשך 25 השעות הבאות.
תכעסי אחר כך? -לעולם לא.
מה אתה עושה שם?
תעצור!
תעצור. זה אחרי שעת העוצר.
הלו? הלו?
מי אתה?
מה לעזאזל?
שמעתי ירייה. מה קורה?
אני משוגעת או שזאת ספינה אנאקראונית?
את משוגעת.
אבל לא בנוגע לזה.
ויש שלוש.
תתקשרו אליהם. -התקשרנו כבר. אין תשובה.
והם מתעלמים מווקטורי הגישה שלנו.
שנשלח מעבורת לפגוש אותם?
המעבורות הלא חמושות שלכם?
אלה קורבטות. ספינות תותחים.
למה הוא כאן?
כי הוא יודע איך נראות ספינות תותחים.
נוסף על כך, הוא ת'ספיני.
הוא עזב את העולם שלו אחרי ההפצצות.
בלתי אפשרי. זה אומר שאתה...
קרוב ל-70, אבל חצי מהזמן הייתי בהקפאה קריוגנית בין נמלים.
כשאתה מביא מטען לאנאקראון, משתלם להיות ניטרלי.
אנאקראון תחת סנקציות קיסריות. -תתבגר, לואיס.
אולי זאת טעות. אולי הם סטו מהמסלול.
הם מנסים להתגנב מתחת לרדאר שלנו.
אנחנו מאחז מדעי. אין לנו שום דבר בעל ערך כאן.
ראש העיר, האם האנאקראונים נחתו כאן בעבר?
לא אנאקראונים, לא ת'ספינים, אף אחד זה 30 שנה.
בכפוף לצו קיסרי, טרמינוס מחוץ לתחום עבור כולם.
זה לבטח קשור לכספת.
מה?
שדה הריק מתרחב.
הבחנתי בזה אתמול. -באיזו מהירות?
למחרת האנאקראונים הופיעו.
מבחינה טכנית, אנחנו מאחז קיסרי.
ואלוהים יודע שלאנאקראונים יש חשבון לא סגור עם הקיסרות.
את טוענת שהכספת אולי אנאקראונית...
אני טוענת שהכספת ידעה משהו והגיבה.
אולי היא אפילו הזהירה אותנו.
את אומרת שהכספת אותתה לך מפני שאת, מה, מיוחדת?
סאלבור מרוחקת ממרכז העניינים.
עלינו לחשוב אם התוכנית יכולה הייתה לחזות...
תשכח מהתוכנית.
סלדון מת.
מתי מישהו מכם יתחיל לחשוב בכוחות עצמו?
טוב, זה מספיק. לא צריך להפוך את זה למסובך.
האנאקראונים התעלמו מקריאותינו, והם חודרים למרחב אווירי קיסרי.
דרך הפעולה שלנו ברורה.
נתחבר למצוף התקשורת
ברגע שנגיע לחלון הסיבובי הבא.
נתקשר לקיסרות והם יבואו.
לאן את הולכת?
לבדוק את הנשקייה.
אם האנאקראונים יגיעו לפני הקיסרות,
אני רוצה לדעת איזה סוג של עוצמה יש בידינו.
מתי הם נבדקו בפעם האחרונה?
אנחנו שאננים מעט. -יש לי אקדח יונים, אם זה עוזר.
אימא, יש משהו שיכול להועיל לנו במחסני האוצרות?
כמה גרזנים, קלע של רועים מעולם האורג.
הייתי צריכה להתכונן לזה. -לא תפקידך.
לא? אני שומרת עליכם, זוכרת? -די. די.
לרוב אני מציע אלכוהול במצב כזה.
- לינק תקשורת קודק קיסרי מתחיל -
חלון סיבובי נפתח.
פרוטוקול לחיצת יד. זה לוקח רק כמה שניות.
- לינק תקשורת נכשל -
מה קרה?
מצוף התקשורת לא מגיב לפניות שלנו. האות אבד.
אז תשתמשי באחר.
אין אחר.
אז מה זה אומר?
אין לנו דרך להתקשר לקיסרות.
תמשיכי לנסות. בלי פניקה.
ייתכן שזה משהו פשוט כמו מטר מטאורים. זה יחלוף.
בעקבות מטס אנאקראוני?
בהנחה שבכוונתם של האנאקראונים לנחות כאן,
מתי הם יגיעו?
על סמך המהירות הנוכחית שלהם, עוד כ-40 שעות.
אימא.
מה זה?
פסיכוהיסטוריה.
כל העבודה של הארי בצורה של משוואה מתמטית.
לקחתי את זה ממשרדו בערב שלאחר הלווייתו.
המספרים שלו הם הבסיס לסיבה שבגללה אנחנו עושים מה שאנחנו עושים.
בספינה היו שני אנשים שיכלו להבין את זה.
הארי סלדון וגאל דורניק.
את יכולה להבין משהו מזה?
אני? לא סביר.
סאלבור, אם את היית חלק מהתוכנית,
זה יקל עליי מאוד להאמין בכל זה.
כן, הפתעה גדולה.
היה שווה לנסות.
את חושבת?
אמרתי לך, שונה זה לא אותו הדבר כמו מיוחדת.
מצוף התקשורת מושבת.
זה מקרה מבשר רעות.
כדאי לך לעוף מכאן.
כן?
האנאקראונים יגיעו לכאן בתוך יומיים. אולי פחות.
תהיה בטוח יותר בכל מקום אחר.
הנוף יפה כל כך בעונה הזאת.
שממות עצומות של גללי לונים קפואים.
אני רצינית, הוגו.
יש לך נטייה כזאת.
אני לא הולך לשום מקום.
זה לא המאבק שלך.
כן? אז של מי המאבק הזה?
של סלדון?
אז זה גם לא המאבק שלך.
בואי איתי.
אני לא יכולה.
למה לא?
כי אני חייבת להגן עליהם.
לחיות משמעותו להכיר רוחות רפאים.
הקיסר פחד מהארי מפני שהוא יכול היה לחזות את העתיד.
אבל למעשה, הוא רק בחן מחדש את העבר.
מה אתה רוצה?
אם נתמקד בדפוסים נוכל לנבא מה עתיד לבוא.
לחיות משמעותו להכיר רוחות רפאים.
נשמע את לחישותיהן אם נקשיב.
אתה שוב.
היי לך.
מה פגע בך, מייבל?
זה יכאב.
תיזהרי.
תשליכי את הנשק.
מי את?
סאלבור הארדין, הסוהרת של טרמינוס.
אסור לאנאקראונים לדרוך על אדמה קיסרית.
מה את עושה כאן?
רוחות המתים רודפות את השלדים שהיו פעם הבתים שלנו.
הן מקיפות אותנו.
והן רעבות למה ששייך לנו.
תרגום: גיא רקוביצקי