BASERET PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Alle planeter har spøgelser.
Og alle huse hjemsøges af dem.
Selv det kejserlige palads.
Især det kejserlige palads.
400 ÅR TIDLIGERE
Hvor har du været?
Hos systemets programmører.
Du er mere sammen med dem end med mig.
CLEON 1.
De har fået en stor opgave.
Skal vi udskifte dem?
De skal nok gennemføre det.
Og jeg kan regne med dig, Demerzel?
At du gennemfører det?
Naturligvis, Cleon.
Og ikke bare det.
Alt.
Jeg er altid gået ud fra, at du blev her, når jeg var væk.
Men det er gået op for mig, nu hvor mørket snart sænker sig over mig...
...at jeg ikke skal tage noget for givet.
Jeg er loyal over for Imperiet.
Ja, men vil Imperiet også være loyalt over for dig?
Det har ikke altid behandlet din slags godt.
Du er blevet sentimental, for ikke at sige rørstrømsk.
Jeg dør jo snart.
Og jeg efterlader mig et kaos.
Er du utilfreds med din efterfølger?
Vi kan stadig nå at genoverveje tanken om ægteskab og en arving.
Demerzel, til trods for alt det, du er, og måske netop på grund af det...
...er der ting, du aldrig vil forstå.
En dag lærer jeg måske døden at kende.
Ja. Men jeg tvivler på, at du vil føle, at den kom for tidligt.
Jeg burde have set Stjernebroen færdigbygget.
Mig. Mit sind. Mine øjne.
Vi skulle være kørt op til kredsløbsplatformen sammen
og have kigget ned på alt, vi havde skabt.
Det kommer vi også til.
Din fortsatte regeringstid er sikret.
400 ÅR SENERE
-Tænker du tit på ham? -Du ved godt, hvordan jeg er.
Jeg glemmer ikke noget eller nogen.
19 ÅR EFTER BOMBNINGEN AF STJERNEBROEN
Imperium er altid i mine tanker.
Platformens kredsløb dør ud med stigende hastighed.
Det påstår fysikerne i hvert fald i deres frygt for, at den styrter ned.
Det er deres opgave at bekymre sig.
Er det ikke vores?
Måske er det stadig din, men ikke længere min.
Som det ikke længere er hans.
Det er op til dig, hvad du vil bruge den sidste dag til.
Hver af jer er forskellige.
Det tvivler jeg nu på.
Men tak, fordi du prøver at få mig til at føle mig unik, mens jeg sjosker af scenen.
Det var sværest for ham.
Han havde kun lille Daggry at sætte på tronen.
En baby med hans øjne.
Identisk på alle måder, men dog stadig en baby.
Når jeg tænker på ham, er det det, jeg tænker.
Han havde også dig.
Vær sød at opsøge mester Ilan, Imperium. Han afventer at tage mål for sidste gang.
Skal vi?
Detaljerne er perfekte.
Og til blindstingene?
Jade, tror jeg.
Væk.
Undskyld, Imperium.
Jeg har tabt mig.
-Deres skikkelse er da... -Jeg skrumper ind.
Verden begynder at se mig på afstand.
Dragten er enestående, Ilan.
Det bliver et privilegium at bære den ved min opstigning.
Tak, Imperium.
Skal vi se at blive færdige?
Ilan, lad pigen tage over nu.
Broder Skumring? Jeg vidste ikke, at du var her.
Anacreon. Thespis.
Gad vide, om I vil tale om dem, når jeg er væk.
Vi har knækket barbarerne. Overladt dem til sig selv.
Hvad skulle vi sige, du ikke allerede har sagt?
Det ved jeg ikke. Jeg overvejer stadig, hvad jeg skal sige, jeg ikke har sagt.
Om De ydre regioner?
Om alt. Om noget af det her overhovedet er muligt for os at styre.
Uanset hvor mange ord jeg har tilbage, vil jeg nødig spilde dem.
Du spilder dem ved at tale om De ydre regioner.
-Jeg taler om Seldon. -En for længst død mand.
Og snart glemt.
Vil det sige, at hans ord ikke længere har nogen vægt i Imperiet?
Broder, Imperiet er stærkt...
Cleon 1.s eftermæle.
Gad vide, om det kan reddes.
Kan man stabilisere det med lifte? Skyde det ud i galaksen?
Til hvilket formål?
At vi ikke udvisker de sidste rester af Cleon 1.s drøm,
når vi nu ikke selv har en.
Broder Skumring.
Vi er Cleon 1.s store drøm. Det er ikke Stjernebroen.
Drømmeren.
Forskeren.
Alkymisten.
CLEON 11. MALEREN
Og mig.
CLEON 1. DRØMMEREN
Hele mit liv har jeg forsøgt,
men det er vist aldrig lykkedes mig at lave den grimasse.
Kom. Dine brødre venter med din sidste gave.
Jeg vil gerne takke jer, brødre, for dette vidunderlige måltid.
Jeg kan smage, at I har gjort jer umage med hver eneste mundfuld.
Jeg sætter stor pris på jeres tid og jeres flid.
Det var sandelig så lidt, broder.
Men det her er ikke gaven.
Velkommen til Trantor, Imperiets øje.
Det er så længe siden.
Han var prægtig, ikke sandt?
Respekter og nyd freden.
Bestemt.
Og vi vil bygge noget endnu bedre til ære for ham. For dig.
Respekter og nyd freden.
Du må ikke være her. Det ved du godt.
Jeg kan ikke være den første, der har villet se den yngste udgave af mig selv.
Og netop derfor lavede vi reglen.
Jeg har aldrig hørt den sang før. Eller har jeg?
Det er ikke underligt, at Imperiet elsker dig så højt.
Det går op for mig, at jeg ikke rigtig kan betragte det barn som uskyldigt.
Selv hvis Seldon ikke havde ret...
...er der noget unaturligt over det.
Nu må du gå.
Du skal hvile dig.
Det er mærkeligt at se sig selv blive født.
Sov nu. Vi ses i morgen.
Jeg så dig her til aften...
...hvor du iagttog vores første bror på den gamle Stjernebro.
Er vi ikke nok?
Er det derfor, du savner ham?
Nej da, min kære bror.
I er nok.
Det er bare, fordi I altid forlader mig.
Du er vokset ind i vores storhed.
Broder Daggry, nu Dag.
Tak, broder Skumring.
Og den nye Daggry, netop vågnet.
Du har en lang, dejlig dag foran dig.
Broder Mørke, det er blevet tid.
Drømmen lever videre i dig.
Fordi du holdt den i live i dig.
Det er okay.
Du er okay.
Alting er okay.
Nej.
Der er noget galt.
Demerzel.
Jeg glemmer ikke noget eller nogen.
Imperium er altid i mine tanker.
At være i live er at kende til spøgelser.
Vi kan høre dem hviske, hvis vi lytter efter.
17 ÅR SENERE
Vi hjemsøges alle af profeter.
CLEON 14.
Er du sikker på, at du ønsker den slettet, broder Daggry?
Ja.
Jeg er vokset fra den.
Vi gør klogt i ikke at ignorere de døde.
Og mens Imperiet løb igennem en generation af Cleoner,
gik Stiftelsen i gang med at kolonisere Terminus.
Imperiet undervurderede Hari. Det gjorde vi alle sammen.
Hari havde forudsagt, at Cleonerne ville vælge eksil frem for henrettelse...
...og at hans tilhængeres endemål ville være Terminus.
Ethvert aspekt af deres ankomst var forudbestemt...
Hvornår kolonisterne landede.
Hvor de byggede deres forpost.
Så forestil jer deres overraskelse,
da de opdagede, at der allerede var noget andet der.
Hvad i Seldons navn er det?
Det var ikke med på oversigten.
Skal vi tage tilbage?
Tilbage hvortil, Mari? Det har altid været en enkeltbillet.
-Jeg tjekker det ud. -Nej. Vi går sammen.
Lowre, er du okay?
-Ja. -Kom.
-Jeg er bare lidt svimmel. -Kom så.
Tilbage.
Abbas! Tilbage.
Den blev kaldt Boksen.
I årenes løb blev den omgærdet af utallige myter.
Det var en ældgammel genstand, som rumvæsener havde efterladt.
En overvågningsforpost, som Cleonerne havde sendt ud.
Det eneste, kolonisterne vidste med sikkerhed,
var, at Boksen ikke lod nogen nærme sig.
Så de holdt sig væk.
Det langsomme skib blev skrottet...
...og af dets dele blev der bygget et fristed.
Og det, der engang var gådefuldt, blev snart hverdagsagtigt.
Hendes lærere siger, at hun er vanskelig.
Hun er en outsider.
Godt.
Du hører ikke efter, Abbas.
Hun er en drømmer.
Hun er distræt.
Hun tænker meget. Ligesom dig.
Hun er ikke distræt.
Hun er opmærksom.
Se hende lige. Hun er fascineret af den.
Den er flot.
-Den er farlig. -Hvad tror du, der er i den?
Det ved vi ikke.
Hvordan ved I så, at den er farlig?
Kom nu.
NU
Sådan.
Se at komme væk.
En dag rammer du mig, og så vil du fortryde det.
Du ser godt ud.
Ja, afstemt.
-Hvilke dele? -Højre støvle med venstre støvle.
Hvordan kunne jeg overse det?
Hvordan går det vilde arbejde?
Jeg har afpatruljeret højlandet.
Lavbedene skrumper ind. Islunerne søger allerede sydpå.
Så får vi et dejligt, varmt forår.
Sig ikke, du savner det.
Stanken af svovl?
Og forfrysningerne?
Nej, du er meget bedre egnet som vogter, end jeg nogensinde var.
Wow. Det er da en ordentlig krabat, ikke?
Jo. Biskopklo. En hun. Måske 600 kilo.
Hun har prøvet kræfter med hegnet om natten de seneste uger.
Jeg kalder hende Maybel. Hun er en enspænder.
Salvor, hvorfor har du fået mig herud på denne tid af morgenen?
Jeg kan mærke det, når min datter trækker tiden ud. Kom nu.
Jeg lavede en lille prøve.
Der er noget galt med nulfeltet.
-Hvad fik dig til at afprøve det nu? -Det ved jeg ikke. En fornemmelse?
-Jeg tjekkede det. Jeg fik beviser. -Naturligvis. Har du sagt noget til hende?
Du skulle vide det først.
Det er pænt af dig. Men det er hende, der skal vide det.
Læg vægt på det med beviserne.
Takket være dr. Seldons indsats
etablerede Cleon 12. vores fristed...
Hvad angår tidsmåling, er vanduret et mere præcist instrument.
Ja. Men det kræver også vand for at fungere, ikke sandt?
Jo, det er klart.
Hvad sker der, når vandet slipper op, novice Jord?
Til et solur har man kun brug for viseren. Det er den, der stikker ud.
Og så selvfølgelig... solen.
Hari Seldon betroede os at genopbygge civilisationen efter sammenbruddet.
Vi må ikke gå ud fra noget. Vi ved ikke, om fremtidens overlevende kan læse,
eller hvilket sprog de taler.
Vi ved end ikke, hvilke planeter de er spredt på.
Hvad, hvis de er på Cygnus Prime,
hvor den eneste fugt kan udvindes af græderanker?
Så ja, vanduret er mere nøjagtigt...
...men soluret er mere praktisk.
Vi kan ikke gardere os imod alt det, vores efterkommere vil stå over for.
Vi kan heller ikke bevare alle opfindelser,
så vi må vælge og blive ved med at vælge.
Indtil undergangen kommer.
Jeg havde valgt vanduret.
Det kunne du have gjort, hvis du stadig stod i lære her.
Undskyld. Det var...
Du egner dig bedre til at passe på os og sørge for, at Stiftelsen overlever...
At I overlever. Stiftelsen...
-Det er det samme. Vi er Stiftelsen. -Jeg er ikke.
-Men du er troende, og det er helt fint. -Få det nu ikke til at lyde som en sekt.
Nogle fra min generation ved, hvordan religiøs fanatisme ser ud.
Vil du høre, hvad jeg kom for at sige?
Jeg kan ikke lide at nærme mig den.
Far sagde, at du vil have beviser, og det her skal du selv opleve.
Nulfeltet vokser.
Førhen startede feltet der. Nu starter det her.
Hvis det fortsætter, må vi evakuere byen.
Jeg kan huske første gang, jeg fandt dig herude.
Fire år gammel. Midt om natten.
Du stod lige under den, som om det ikke var... noget særligt.
Du vendte dig ikke om, da jeg råbte dit navn.
Jeg troede, det kaldte på mig.
Spøgelset.
Som en fantasiven.
Jeg forsøgte at kravle hen til dig, men smerten var for voldsom.
Du stod bare...
...og kiggede på mig.
Jeg forstod ikke, hvorfor Boksen gjorde dig fortræd, men ikke mig.
Du er noget særligt, Salvor.
Det har du altid været.
Hvorfor så holde det hemmeligt?
Din far og jeg ønskede ikke, at folk behandlede dig anderledes.
Men det gør de, mor. Det har de altid gjort.
Jeg gør dem utilpasse.
-Ligesom Boksen gør. -Kalder den på dig nu?
Ikke med ord.
Lad mig så høre.
Jeg tror, den er ved at vågne. Du og de andre encyklopædister
har forberedt jer på en krise i en fjern fremtid.
Men jeg tror, den er her.
Nu.
Gia! Keir! Venner, Hugo er her!
-Hugo er her! -Hugo er her! Kom nu.
-Hugo er her! -Kom så, Hugo!
-Hugo! -Hugo!
Hugo!
Wow. Se lige! Kom så.
-Skyd genvej her! -Hov, hov!
-I kan ikke fange mig. -Igennem her.
Kom nu. Fart på! Kom så!
Poly, kom nu! Fart på!
Hugo!
-Hugo! -Hugo!
Edsvoren, Hugo!
Mine damer og herrer. Hvad kan jeg gøre for sådan en flok voksne?
Har du noget til os?
Korellisk chokolade. Bare gå amok.
Vi vil ikke have chokolade. Hvad med noget øl?
Hvad med at komme tilbage, når I har fået hår på brystet?
I skal ikke tigge som forkælede unger.
Vi tigger ikke. Vi... forhandler.
Gør I det? Hvad for hvad?
Hvad med vores charme og underholdende selskab?
Ellers tak.
Nu skal I høre.
Hvis I rollinger hjælper mig med at læsse af,
kan jeg måske finde noget mere passende til jeres aldersgruppe.
-Aftale. Jeg er frisk. -Det er vi alle sammen.
Så kom i gang.
-Kom så. -Kom.
-Grib, Keir. Poly. -Jeg er her.
Det stinker.
Det skal det også. Det er tætningsmiddel til mine støvler.
Mere løg end forventet.
Måske er det den forkerte opskrift. Det ville være en tragisk fejltagelse.
Det skal nok holde.
Hvad er der galt?
Der står en mand i mit køkken.
Hvor længe bliver du her?
I hele 29 timer.
Hvordan har resten af galaksen det?
Den er stor.
Du skulle tage at se den.
Skulle jeg?
Irina 4.
Kun ét kontinent, men det er helt tropisk.
Der er insekter så store som hunde, og de er lige så kælne.
Jeg afleverede medicin og hentede frugt.
Sådan er livet for den omkringfarende leverandør.
-Hvor skulle frugten hen? -Til Hesperus.
Som du efterhånden kan beskrive lige så godt som mig.
Men jeg var på en smuttur til den her lille klynge.
Da de begyndte at handle, kunne de ikke holde op.
Der var arbejdere, og der var sukker, rom og kontanter i spil.
Her har I en håndfuld måner. Du skulle se, hvad de har.
Himlen ligner en væltet stabel mønter.
Væltede mønter? Det ville jeg gerne se.
Du skal tage af sted. Kom væk fra den her snebold.
-Jeg har pligter her. -Som du ikke selv har valgt.
Næ, men det er stadig mine. Og...
Er det muligt ikke at kende årsagerne?
Årsagerne til, at du er vigtig her?
Det er muligt. Lidt egoistisk, men muligt.
Jeg sagde ikke, jeg var vigtig. Jeg kan bare ikke rejse.
Apropos det. Vil du spise nu eller bagefter?
Bagefter er fint.
Hvad laver du?
Er der noget galt?
Bare en mærkelig fornemmelse. Jeg går lige en runde derude.
Kommer fornemmelsen derfra?
Nej, den er herinde.
Lige nu går jeg bare.
Så hvis jeg sagde "Lad mig lige tage mine bukser," ville du sige...?
Ingen bukser de næste 25 timer.
-Bliver du sur senere? -Aldrig.
Hvad laver du derude?
Stop!
Stop! Der er spærretid.
Hallo?
Hvem er du?
Hvad fanden?
Jeg hørte et skud. Hvad sker der?
Er jeg skør, eller er det et anacreonsk skib?
Du er jo skør.
Men du tager ikke fejl.
Og så er der tre.
-Kald op til dem. -Det har vi gjort. Intet svar.
De ignorerer vores indflyvningsinstrukser.
Skal vi sende en rumfærge ud til dem?
De forsvarsløse skibe?
Det er korvetter. Krigsskibe.
Hvorfor er han her?
Fordi han ved, hvordan krigsskibe ser ud.
-Og så er han thespiner. -Jeg har været væk siden bombeangrebet.
Umuligt. I så fald ville du være...
Snart 70. Men halvdelen af den tid har jeg ligget i kryosøvn.
Når man flyver til Anacreon, er det smart at være neutral.
-Anacreon er underlagt sanktioner. -Vær nu lidt voksen, Lewis.
Måske er det en fejl. De kan være kommet på afveje.
De prøver bevidst at snige sig herind.
Vi er en forskningsstation. Vi har intet af værdi.
Borgmester, er anacreonerne nogensinde landet her før?
Ingen anacreonere, ingen thespinere. Ingen i 30 år.
Ifølge Imperiets forordning må de ikke komme her.
-Det må hænge sammen med Boksen. -Hvad?
-Nulfeltet vokser. Det opdagede jeg i går. -Hvor hurtigt?
-Næste dag dukker anacreonerne op. -Teknisk set er vi Imperiets forpost.
Og anacreonerne har i den grad en høne at plukke med Imperiet.
Siger du, at Boksen kan være anacreonisk...
Jeg siger, at Boksen vidste noget og reagerede.
Måske advarede den os endda.
Påstår du, at Boksen sendte dig et signal, fordi du skulle være noget helt særligt?
Salvor er en outsider.
Vi må overveje, om planen kunne have forudset...
Glem planen.
Seldon er borte.
Hvornår begynder I at tænke selv?
Så er det godt. VI skal ikke gøre det mere kompliceret.
Anacreonerne ignorerer vores henvendelser, og de krænker Imperiets luftrum.
Det er åbenlyst, hvad vi må gøre.
Vi opretter forbindelse til kommunikationsbøjen ved næste lejlighed.
Vi kontakter Imperiet, og så kommer de.
Hvor skal du hen?
Jeg ser på arsenalet.
Hvis anacreonerne når frem før Imperiet,
vil jeg vide, hvilken voldelig velkomst vi kan byde på.
Hvornår er de sidst blev set efter?
-Vi har taget lidt let på det. -Jeg har en ionpistol.
Mor, er der noget oplagret, vi kan bruge?
Nogle økser. En slynge fra Weavers planet.
-Jeg burde være forberedt. -Det er ikke din opgave.
-Jeg skal jo passe på jer. -Kom nu.
Normalt vil jeg foreslå alkohol i sådan en situation.
KOMMUNIKATIONSFORBINDELSE PÅBEGYNDT
Så er vinduet åbent.
Den sikre forbindelse etableres. Det tager nogle sekunder.
FORBINDELSE IKKE OPRETTET
Hvad er der galt?
Bøjen reagerer ikke på vores forsøg. Der er ikke noget signal.
-Så brug en anden. -Der er ikke andre.
-Hvad vil det så sige? -At vi kan ikke kontakte Imperiet.
Bliv ved med at prøve. Nu ingen panik.
Det kan være, det bare er meteorregn. Det driver over.
Lige efter anacreonernes tilsynekomst?
Hvis anacreonerne skulle gå efter at lande her,
hvornår er de så fremme?
Ud fra deres nuværende kurs vil jeg anslå om 40 timer.
Mor.
Hvad er det?
Psykohistorie.
Alt Haris arbejde udtrykt som en matematisk ligning.
Jeg tog den på hans kontor efter hans begravelse.
Hans beregninger er fundamentet for vores handlinger.
På skibet var der to personer, der kunne forstå det. Hari Seldon og Gaal Dornick.
Får du noget ud af det?
Mig? Næppe.
Salvor, hvis du var en del af planen,
ville det være meget lettere for mig at tro på alt det her.
Sikke en overraskelse.
-Det var forsøget værd. -Var det?
At være anderledes er ikke at være noget særligt.
Kommunikationsbøjen er nede.
-Det er et ildevarslende sammentræf. -Du må hellere se at komme væk.
Må jeg det?
Anacreonerne når frem om to døgn. Måske mindre.
Der er mere sikkert alle andre steder end her.
Her er så smukt på denne tid af året.
Den uendelige ødemark dækket af frossen lunelort.
-Jeg mener det alvorligt, Hugo. -Det gør du altid.
-Jeg skal ingen steder. -Det er ikke din kamp.
Hvis kamp er det så?
Seldons?
Så er det heller ikke din kamp.
Tag med mig herfra.
-Det kan jeg ikke. -Hvorfor ikke?
Fordi jeg skal beskytte dem.
At være i live er at kende til spøgelser.
Imperiet frygtede Hari, fordi han kunne forudsige fremtiden.
Men han gjorde faktisk ikke andet end at nærstudere fortiden.
Hvad vil du?
Lægger vi mærke til mønstrene, kan vi forudsige, hvad der kommer til at ske.
At være i live er at kende til spøgelser.
Vi kan høre dem hviske, hvis vi lytter efter.
Dig igen.
Hej med dig.
Hvad er der sket, Maybel?
Det kommer til at gøre ondt.
Rolig.
Smid våbenet.
Hvem er du?
Salvor Hardin, Terminus' vogter.
Anacreonere må ikke betræde Imperiets jord.
Hvad laver du her?
De dødes spøgelser hjemsøger de skeletter, der engang var vores hjem.
De omgiver os.
Og de tørster efter det, der tilhører os.
Tekster af: Eskil Hein