- מבוסס על הספרים של אייזק אסימוב -
- כוכב לכת ננסי אית'רה -
לעזאזל.
- התרעה פולש -
- מוחקת נתונים -
- מחיקת נתונים -
ג'יאם קווארבר, ספגת פציעה בעמוד השדרה הצווארי.
בתוך כמה דקות תחנקי, אלא אם כן נתערב.
אנחנו יודעים שאת מפעילה את מתקן הביו-האקינג הבלתי חוקי הזה.
אנחנו גם יודעים שייצרת את שני הננו-מטענים התת-עוריים
שבהם השתמשו המחבלים שהשמידו את גשר הכוכב.
כעת, מה שאנחנו לא יודעים הוא את זהות האנשים
שסגרו חוזה עם המעבדה שלך לביצוע העבודה הזאת.
המכשיר שעמיתי מפעיל יגרה את עצבי הסרעפת שלך...
ויאפשר לך לנשום שוב.
המילים הבאות שתגידי יקבעו אם המכשיר הזה ימשיך לפעול.
אז מי רכש את הפצצות?
חקרנו אלפי מבוקשים,
אבל שרשרת המתווכים שקושרת את יצרן הפצצה
למבצעים האמיתיים של ההתקפה התגלתה כקשה לפיצוח.
כמה גופות עדיין חגות סביב טראנטור?
127,000, קיסר.
למה הן לא חולצו?
זה לא היה בראש סדר העדיפויות. חילוץ והצלה...
תהפכי את זה לעדיפות ראשונה.
הגוויות עולות באש כשהן נכנסות מחדש לאטמוספרה.
אנשים צריכים רק להביט למעלה כדי להיזכר באימפוטנציה שלנו.
אנחנו צריכים תוצאות.
אנחנו צריכים ודאות, אח.
אני אתחרט על ההגליה של סלדון וחסידיו?
אין ראיות שקושרות אותם להתקפה.
אין ראיות שמזכות אותם.
אני עדיין יכול להשמיד אותם, אפילו ממרחק.
נוכל לומר שהם עשו את זה.
כל מקור חדשות יוכל לומר את זה מדי שעה בשעה
עד שהאוויר יהיה מלא בזה ולא יהיה שום דבר אחר לנשום.
להפוך מתנגדי משטר לקדושים מעונים זה עסק מסוכן.
כך גם לעצבן את הקיסר.
86,981,597.
86,981,689.
86,981,717.
86,981,729.
חשבתי שאמצא אותך כאן.
מצטערת.
לא התכוונתי להעיר אותך.
ספרת מספרים ראשוניים בשנתך. -עד לאן הגעתי?
לא לסוף, אם זה מה שקיווית לו.
אין סוף. -לספירה של מספרים או של בעיות?
אנחנו לא צריכים ליישב את כל הכוכב, גאל.
רק את הפינה הזעירה שלנו.
אין פינות בספרה.
את יוצאת?
לא. תיכנס.
את יודעת שאני לא יודע לשחות.
יש לך ארבע שנים וארבעה חודשים ללמוד.
אין סיכוי.
תירגע, תירגע. אני מחזיקה אותך.
אני מצטערת. אני מצטערת.
הביצוע היה בלתי קביל...
הצוות הכחול נכשל.
כשיגיע הזמן, תטוסי עם אדום או עם ירוק, זה הרמז שלי.
אולי אצטרף לקבוצת הכור בתקופת ההכשרה הבאה.
המרק בארוחת הערב אתמול היה מעט קר.
אולי תרצי לעבוד כמה שבועות גם באגף הקולינרי?
אני מבינה את הנקודה שלך...
את לא צריכה ללמוד כל תפקיד במושבה, גאל.
אני צריכה אם הם לא מסוגלים לבצע את התפקידים.
יש לנו כמה, 54 חודשים עד שננחת בטרמינוס.
יש לנו זמן. שפע של זמן.
יש לנו עד שאין לנו.
מצטער. אסור לי לבזבז את הזמן ההולך ומתמעט שלנו ככה.
מתי תפסיק להתייחס אליי ברצינות כל כך?
שיוון, אני מזהה רמות גבוהות של כספית וארסן שם.
תיזהרי.
תנסי לאטום את השכבה הזאת במהירות. היא רעילה.
אני על זה.
הלו?
חרא.
תברחי, שיוון!
חרא! אל תקומי!
לא, אבאס!
ברכותיי. אתם עומדים על אפס משלוש.
מאחר שהייתן ברדיוס ההדף העיקרי, גאל ושיוון,
שתיכן סבלתן מלחץ יתר על האיברים החלולים שלכן.
אני יכולה לנסות, אבל ספק אם אמצא דרך מכאיבה יותר למות.
מארי, ברוואן, אבאס.
כולכם נהרגתם מרסיסי סלעים שהתפוצצו.
החדשות הטובות, זה היה מוות מיידי.
החדשות הרעות, אתם עדיין מתים.
עדיף על פני היצור הזה שיקרע אותנו לגזרים.
כן, מה זה היה, לעזאזל?
טופר-בישופ. חיה גדולה מקומית, אנדמית לשוליים החיצוניים.
אבל אבאס צודק, ההדמיה הזאת לא הוגנת.
אילו הוא לא היה יורה, הטופר-בישופ היה הורג את כולנו בכל מקרה.
כן, זה לא הוגן.
כל מה שקשור לטרמינוס לא הוגן.
אבל עלינו להצליח נגד כל הסיכויים כדי שהמוסד יצליח.
ננסה שוב ב-06:00 מחר.
גברת דורניק, ד"ר סלדון רוצה לדבר איתך.
יש מטע תפוחים בגנים הקיסריים
שעתיק יותר ממלחמות הרובוטים.
הם נהגו לתלות שם חסידים של בינה מלאכותית.
לא ידעתי שהיו חסידים של רובוטים.
תמיד יש חסידים.
טוב, בתקווה שעד סוף המסע הזה,
העץ הזה יהיה חזק דיו כדי לתלות עליו מישהו.
בתקווה.
היו לכם קשיים עם צינור הלבה.
תמיד יש לנו קשיים עם צינור הלבה.
מה הפתרון שלך?
לא להקים את המוסד בסמוך לצינור הלבה.
אנחנו זקוקים לו כדי לייצר אנרגיה.
אנחנו צריכים שאנשים יקדחו בארות כדי לייצר אנרגיה גאותרמית.
ולא יהיו לנו אנשים אם עורקים לא יציבים ימשיכו להתלקח.
זה מריר. -אבל חי.
הרצת תחזיות שגשוג עם נתוני ההדמיה של הבוקר?
כן. -כולל הקטסטרופה של צוות כחול?
אחוזי תמותה של 34.2 חמש שנים אחרי הנחיתה.
יש ירידה. שפע של אופטימיות.
תגיד את זה ל-1,710 האנשים...
זאת הסיבה לכך שאנחנו מריצים הדמיות, גאל.
בוקר טוב, הארי. -בוקר טוב, מגנוס.
"הארי."
הייתי "ד'ר סלדון" כשהתחלנו את המסע הזה.
זה באמת דבר נורא כל כך?
שהם יכירו את האדם שמאחורי המתמטיקה?
יש כנס הקצאת תקציב של המוסד מאוחר יותר.
אני צריך שתחליפי אותי. -מעולם לא הלכתי...
אלה רק מספרים, גאל.
אלה רק מספרים.
כן.
מתמטיקה היא אף פעם לא רק מספרים.
כאשר מילים מכזיבות אותנו, אנחנו משתמשים במתמטיקה כדי להסביר את הבל יתואר.
את הדברים שמפחידים אותנו יותר מכול.
את מרחביו העצומים של החלל,
את צורת הזמן...
את משקלה ואת ערכה של נשמה אנושית.
זה שיר ציד אנאקראוני עתיק, הלוא כן?
אתם שרים אותו לפני שאתם הורגים את החיה.
כן?
כל אחד יכול לשיר את זה, קיסר.
זה לא נכון.
ניסינו לשיר את השירים שלכם במסגרת ההשכלה שלנו.
מעולם לא שלטנו בדיאלקט. לא כמו בני המקום.
אבל זה נשמע מושלם, הלוא כן?
כפי שחזרנו ואמרנו במהלך השבועיים האחרונים,
באנאקראון מכחישים כל מעורבות ב...
אני לא מוצא מילים לתאר את זה.
המילים הן ההרס של גשר הכוכב
ומותם של 100 מיליון מאזרחי טראנטור.
זה היה בת'ספינית, נכון?
את יכולה לתרגם?
חזק יותר!
המשמעות היא, "יחי השוליים החיצוניים."
אני מניח שאת גם מבינה את התפילה הת'ספינית
שנשמעה רגע לפני שהפצצות קרעו את הרציף האורביטלי מה"גבעול".
עם כל הכבוד, קיסר, את התפילה הזאת...
לא שרו אותה זה 88 שנה.
אף ת'ספיני לא ישיר...
הממשלה שלי ממשיכה להכחיש...
תכסו אותם.
מה שמופיע בהקלטה אותנטי. אין להם תשובות.
למישהו יש תשובות.
העולמות האלה שונאים זה את זה.
יותר מאשר את הקיסרות? -מבחינה היסטורית, כן.
הרעיון שהם ישתפו פעולה בעניין שכזה...
ועדיין...
מישהו ייתלה בגלל זה.
הייתי רוצה שזה יהיה האשם האמיתי.
איפה האח דאסק?
בסדר. תודה, גאל.
זיגוטה נראית טוב.
יש שינוי בתוכנית הלידה שלך?
לא.
אנשים מדברים איתי.
אני בטוחה. -לא רק כאן, גם בחוץ.
כי לא כולם רוצים לחכות עד לנחיתה.
זה לא מפתיע.
אילו הכרתי מישהי...
היא עדיין בשלבים ראשוניים.
היא עדיין יכולה לציית לפרוטוקול, אבל היא מסרבת לבוא.
אני צריכה לספר לד"ר סלדון? או שמספיק שאני מספרת לך?
כל הבדיקות תקינות?
הכול בסדר.
ניפגש אחר כך?
בסדר.
שימו לב. רביע חמש נקי כעת.
רביע חמש, הכול בסדר.
תגידי לד"ר סלדון שנריץ הדמיית כור נוספת הערב.
נקווה לא נפגע בכל שלוש המעבורות בקרינה הפעם.
לא באתי לכאן בנוגע לזה.
האבא יודע?
אנחנו בקושי מכירים.
הוא נראה מתוק, אבל לא ממש אכפת לי מה הוא חושב.
אכפת לך בכלל מה מישהו חושב?
מספיק כדי לדבר עם שיוון בבנק הזרע.
תראי לאן זה הביא אותי.
אני לא מדברת אלייך בתור "המוסד".
אני מדברת איתך בתור גאל.
לאורי, את מהנדסת.
נבחנת והתקבלת לצוות המעבורת.
את יודעת שעובר הרבה יותר בטוח בבנק הזרע.
הספינה הזאת לא תוכננה להיריון.
וטרמינוס כן?
אני לא טיפשה.
אני יודעת כמה קרינה אנחנו סופגים כאן.
אני מודעת לסיכויים שאצליח ללדת ילד בריא, ולמומים,
ולכך שהחלב שלי הוא רעל.
אבל אני גם יודעת לאן אנחנו טסים.
סלע קפוא, לילות ארוכים, ללא עצים שיספקו מחסה.
אני יודעת שיש לך תחזיות לגבי כמה מאיתנו ימותו,
ושהמספר הזה גבוה יותר ממה שחושבים.
לאורי, זה לא נכון. -איש לא רוצה לומר...
אל תשקרי לי!
להארי סלדון מותר לשקר לי. אני מצפה לזה, אבל לא ממך.
תגידי לי את האמת, בבקשה.
כך אדע שזו את שמדברת ולא הוא.
אני יודעת מה המעשה הנכון, גאל. אני יודעת.
אני מכירה את המתמטיקה.
אני יודעת שמה שאנחנו עושים בספינה הזאת הוא לא באמת חיים.
אנחנו רק מתכוננים לחיות.
שחלק מאיתנו יחיו.
זאת התוכנית.
מה אם אתן להם להוציא אותה ואז יקרה משהו,
ולעולם לא אזכה להרגיש אותה גדלה בתוכי שוב?
לא אזכה להביט בעיניה.
לא יהיה דבר נורא מזה.
האח דאסק. -ערב טוב, דמרזל.
חסרת לקיסר באולם הכס.
לא נראה לי.
לאן אתה הולך? -את יודעת לאן.
אלים.
שם. תנחית אותנו שם.
עם ההתעוררות,
מי ייתן וה"ישן" ינקה עיניים אלה מהרוע שהן ראו.
קיסר. -קיסר, תעזור לנו, בבקשה.
תשאירו את כלי הנשק בחוץ.
אין לי נשק.
כל כלי הנשק.
אין לה דבר. -לא היא. הוא.
המכונות שלו לא רצויות כאן.
קיסר...
הוא שמסתיר את עצמו ממגע אדם מסתיר את עצמו מאלוהים.
אז כעת אלוהים נוגע בי?
לא. רק אני.
קיסר, המבנים עדיין לא יציבים. מוטב שנחזור למעבורת.
האבנים שלך. אתה משתמש בהן כדי להתפלל.
אנחנו מדברים אל ה"ישן", וה"ישן" רואה אותנו.
אתם מתיימרים להיות חוזים, כן? אתם יודעים את העתיד.
ה"ישן" חולם את עתידנו.
במה זה יועיל להדריך את העבר שלנו?
נכחת במשפט של הארי סלדון?
מה העניין שלך בגאל דורניק?
למה אתה דואג לה?
סקרנות היא לא חטא.
היא כן בכוכב שלך.
קיסר, חייבים ללכת. -אני מבין עכשיו.
הוא רוצה לדעת אם היא חוזה אמיתית.
אם היא באמת ראתה את הנפילה שסלדון דיבר עליה.
אם החישובים שלה אפשרו לה לראות את זה.
היא באה לכאן. אני יודע את זה.
על מה דיברתם? -קיסר.
האל שלך סיפר לה על הקיסרות? -ה"ישן" לא מכיר אותה.
קיסר. בוא איתנו. -היא לא חוזה. דינה של הקיסרות שלך נחרץ.
המתמטיקה המתקדמת ביותר היא כמו חוש שישי.
החישוב הנכון יכול לאפשר לנו להביט מעבר לאופק.
ואם יש לנו מזל, זה יכול לעזור לנו להתכונן למה שצפוי לנו.
86,981,767.
86,981,771.
86,981,779.
היית שם זמן רב.
באמת?
התחלתי לדאוג שמא תחזרי למעלה לעולם.
למה תמיד בחשכה?
למה באור?
בושה צומחת באפלה.
לך אין במה להתבייש.
הארי, יש משהו שאתה רוצה לדבר עליו?
ביום שפגשתי אותך אמרתי לרייץ'...
"היא עולה על ציפיותיי."
שניכם עולים על ציפיותיי.
החודשים האחרונים היו מתנה.
הימרתי על גלות.
עשיתי כמיטב יכולתי להנדס את התוצאה, אבל...
לא ציפיתי שאהיה בין דייריה של הספינה.
מה השתנה?
אל תאחרי לישיבה של המוסד.
להקדים בחמש דקות זה איחור של שלוש דקות מבחינתו של לואיס פירן.
הוא יודע עלינו.
הוא פסיכוהיסטוריון. הוא קורא מתמטיקה, לא מחשבות.
גם אני קוראת מתמטיקה, ואני יודעת בדיוק מה אתה חושב.
אתה חושש לספר לו, ואתה לא רוצה לדבר על זה.
שנינו הסכמנו. -אמרת לי שזה לא ימצא חן בעיניו.
זה נכון. -כי הוא לא רוצה שנהיה מאושרים?
כי הוא חושב שמערכות יחסים משמשות הסחת דעת.
אם נוציא מהמשוואה יחסים בין-אישיים, מה אנחנו מנסים להציל?
הוא לא אומר שעלינו להיות רובוטים.
הוא רק חושב שאת ואני... -אז הוא מקנא?
החישובים לא שלמים.
מה? -החישובים.
התוכנית של הארי. הוא לא פתר הכול.
ראיתי את זה כשהשתמשתי בזוהר עיקרי. לא ציינתי את זה במשפט.
זה קרוב. אני לא אומרת שזה לא קרוב, אבל לא הכול נפתר.
זה כמו תצרף של 1,000 חלקים.
אם כמה חסרים, אתה יודע בסבירות גבוהה מה התמונה,
אבל הם עדיין חסרים.
כמה חלקים חסרים?
מספיק כדי לשנות את התמונה?
אני לא יודעת. אולי.
אתם יודעים איפה ד"ר סלדון?
הוא לא יבוא.
אני מחליפה אותו. -בסדר.
ברגע שאת מוכנה.
מארי, את מוכנה לעדכן אותנו
בישיבה של התת-ועדה לענייני תקציב?
התת-ועדה מאשרת הקצאה של 5.6 אחוזים מתקציב המחקר והסקר הראשוני
לשלושה אחוזים מהכוכבים הקרובים ביותר לטראנטור.
האם 5.6 אחוזים הם הרבה?
זה נשמע הרבה.
אני מצטערת. מותר לשאול שאלות?
כמובן.
אבל זאת לא הפעם הראשונה שאנחנו דנים
בשאלה היכן להתחיל את עבודת השימור שלנו.
האם אלגוריתם ההקצאה נוטה לעבר הטרוגניות,
ואם כן, איך זה נמדד?
גיוון ושוני הם אבני פינה של משימתו של המוסד.
העולמות הפנימיים האלה מייצגים 40 טריליון אנשים,
300 כוכבי לכת, יותר מ-100 שפות שונות.
ואנחנו קובעים את ההקצאות, לא תוכנת מחשב.
הנקודה היא, ההקצאות פותחו באמצעות הערכים של המוסד.
אז מה שנציל יגיד הכול על מי שאנחנו.
כמובן.
ומה תחושתו של המוסד ביחס לבסיס עשר?
מה כוונתך? -בסיס עשר.
שיטת הספירה, אחת, שתיים, שלוש, ארבע...
אנחנו יודעים מה זה.
ודאי שאתם יודעים,
כי זאת המתמטיקה של טראנטור
והמתמטיקה של כל מערכת כמעט בשלושת האחוזים הפנימיים של הגלקסיה.
אני מניחה שבכוונתכם לשמר את השיטה?
ככה אנחנו סופרים.
ככה אתם סופרים,
והשכנים שלכם.
תשמרו את בסיס 12 או את בסיס 27?
יותר מ-1,000 עולמות משתמשים בבסיס 12
מפני ש-12 זה מספר שמתחלק באופן שווה על ידי יותר גורמים מאשר עשר.
שלוש מאות מערכות משתמשות בבסיס 27.
זה מגיע מספירה של חלקי גוף.
מה הנקודה שלך? -הנקודה שלי היא,
כאשר נתחיל לשמר את החלקים...
החיוניים ביותר של הציוויליזציה,
להחליט מה ייזכר...
ומה יישכח...
איך נדע מה הם הדברים האלה
אם אנחנו אפילו לא מסוגלים להסכים על איך לספור אותם?
טוב.
את בטוחה?
את עדיין נראית... -אתה לא צריך לדאוג לי.
יכולת למות.
אני מצליחה לא למות זה זמן רב.
אתה יודע שאני לא כמוך.
שאר בני מינך מתו.
הם לא מתו. הם הושמדו על ידי בני מינך.
זה שונה.
לכן את לא רוצה שאני אראה איך את נראית באמת?
אני לא אוהבת את זה כי זה לא צנוע.
אבל... -ככל שאני מתנהגת בצורה אנושית יותר,
אני אנושית יותר.
זה מבלבל לא להתחייב למציאות אחת.
אתה מתחמק ממני.
ממש לא.
אתה יודע שאני שונא את המדרגות.
אתה שונא את זה.
אם אני רוצה להביט בסנטימנטליות בקיסרים קדומים,
אני יכול להסתכל מעבר לשולחן.
הרגשתי אותו הדבר כשהייתי בגילך.
מי היה מאמין...
היוהרה המוחלטת שדרושה כדי להעריך כל כך את יכולותיך, את שכלך,
להעריך כל כך את לבך,
עד שאתה מחליט שמעתה ואילך
לא רק שתהיה הראשון, אלא היחיד?
"אני אהיה הנהר שממנו כל הנהרות יזרמו."
הוא צדק.
כמובן. ולמרות זאת, אנחנו כאן.
מיליונים מתו, ולפי הנבואה עוד טריליונים ימותו.
סלדון הוא רק אדם. -גם אנחנו היינו פעם.
למה הלכת ל"צלקת"?
כדי לפגוש את הכוהן?
עדיין מחלצים גופות מבין ההריסות.
כפי שעושים זה שבועות.
רציתי לראות מה קרה לעולם שלנו,
כפי שאתה אמור לעשות בתור קיסר.
אני אכן קיסר. לפחות אתה מדבר בכנות.
אני רוצה להיפגש עם הנציגים מאנאקראון ומת'ספיס.
זה לא תפקידך. -לא, אבל זאת זכותי.
זאת לא תחבולה.
אילו זה היה כך, הייתי מרעיל עם בציר משובח פחות.
לחיי העתיד.
מי ייתן והוא יהיה נדיב עם כולנו.
מה אתה רוצה?
רק את האמת.
זה שבועות שאנחנו אומרים רק אמת.
למה שנשיר שיר אנאקראוני, ואז נכחיש שאנחנו עשינו את זה?
הקיצוניים שביניכם?
אתה חייב להודות שזה חסר כל היגיון.
או שאולי הממשלה שלך לא סיפרה לך הכול.
אנחנו אזרחים נאמנים של האימפריום זה 3,000 שנה.
איך אנאקראון תרוויח מזה?
מישהו מנסה להשמיד אותנו.
מישהו מעניש אותנו ושולח אותנו לאפלה.
אנא.
אתם עומדים למות.
הקיסר יהרוג אתכם,
וזה לא יספיק לאור מה שעשיתם.
בגלל הריחות. בגלל הצריבה בעיניים.
האבק של ילדים, אימהות ואבות בגרוננו.
זה טעם שנמצא בפה שלי!
זה טעם שלא ייעלם.
זאת המורשת. שלכם ושלנו.
אנחנו יכולים לייחל שזה לא יהיה כך.
אנחנו יכולים לצרוח שזה לא הוגן, והצדק יהיה איתנו.
כי אני מאמין לכם.
אחד מכם אומר את האמת.
אולי אפילו שניכם.
אנחנו צריכים לשחרר אתכם לחופשי.
אנחנו צריכים.
אבל לא נעשה זאת.
הזקן בנסיגה, הלוא כן?
ד"ר סלדון.
משהו אינו כשורה? החמצנו משהו מהמשלוח שלנו?
לא, לא. רק חשבתי על חולצה לבנה מסוימת.
יש לה כתם דיו בדש השרוול.
עדיין לא הצלחנו להסיר את הכתם.
חוץ מזה היא נקייה?
אם כן, אני רוצה אותה. עם הכתם והכול.
ד"ר סלדון?
כן?
אפשר לשאול שאלה, אדוני?
כמובן. עשיתי מזה קריירה.
אתה מאושר? -מאושר?
מאושר מהתקדמות התוכנית? מההכנות?
מה שמך?
וינה.
וינה אלוואליה.
ובכן, זה יהיה מסע ארוך, וינה.
התמודדנו עם אתגרים. יהיו עוד רבים אחרים.
אבל אני בטוח בהצלחת המאמץ שלנו.
והסיבה העיקרית לכך היא אתם.
כולכם.
אני אישרתי את רשימת הנוסעים.
כל שם ושם שמופיע בה.
בעוד 100 שנה,
אולי אפילו 1,000, השמות שלכם יונצחו.
המאמינים שקשרו את גורלם בגורלו של תימהוני
שתלה את גורל הגלקסיה על גבה של תאורמה כה אבסטרקטית,
ובכן...
באותה המידה זאת הייתה יכולה להיות תפילה.
וזה לא ישנה מה עשיתם,
בין שעבדתם כמנקה אולטרסאונד,
בין כמהנדס המרת חום ובין כאן במכבסה.
כי התפילה הזאת לא יכולה להימשך בלי בני אדם.
בלעדיכם.
אז...
תודה לך, וינה.
אני מתנצל על הדיו, אדוני.
זה לא משנה. אני רגיל אליו.
זה סימן לעבודה קשה.
ד"ר סלדון?
כן, ת'רון.
אני יכול ללחוץ את ידך?
תודה.
תודה, דוקטור. -תודה. תודה.
תודה.
אני רק אומרת שהוא לא מושלם.
אבאס, איך אנחנו מתקדמים עם המדדים המודפסים בתלת-ממד?
אנחנו עובדים בחמר...
חיפשתי אותך.
למה עזבת את ישיבת התקציב? יכולתי להיעזר בפרצוף ידידותי.
מצטער, הארי חושב שאנחנו צריכים לתכנן הדמיה של הליכת חלל.
עכשיו? אנחנו לא מסוגלים אפילו ללכת בשלג.
אני אדבר איתו. -לא, פשוט... אני אמצא פתרון.
את יכולה להעביר את היין, בבקשה?
היין.
יש מקום?
כן, כמובן. -תודה.
רייץ', אתה ודאי לא זוכר את הארוחה הראשונה
שאתה ואני אכלנו יחד, נכון?
לא, אני לא זוכר.
טוב, זה לא היה משהו מיוחד.
אני יכול לומר את זה.
בדיוק התחלתי לעבוד באוניברסיטה,
לא היה לי תקציב גדול למזון.
נהגתי לאכול לחם שאור עבש ונץ-סמטה צלוי בן יום.
עצמות קטנות ושמנוניות.
אבל מחומם, עטוף בלחם.
זה היה גן עדן.
הוא היה בן שש, אולי שבע.
מצאתי אותו בחדר הספרים הנדירים,
שני דפי פוליו של אלברז דחוסים במכנסיו.
מעולם לא הבנתי את זה,
איך ידעת שאלברז יביא לך את הסכום הכי גדול בשוק השחור
וגם יהיה הכי קל לדחוף למכנסיך?
אימא שלך, לפי מה שהצלחתי להבין, הלכה לעולמה,
ואבא שלך שתה כל סכום כסף שהצלחת להרוויח.
זה לא נכון.
אבא שלי לא שתה.
הוא שתה, בן.
אבא שלי עבד בצלעות הקירור.
הוא עבר תאונה. הוא סבל מכווייה בגב.
גנבתי את הספרים בשביל תרופות,
כדי שהוא יוכל לחזור לעבודה.
הוא התחיל לשתות רק אחר כך.
אחרי שעזבתי כדי לגור איתך.
ככל הנראה, אני טוב יותר בחיזוי העתיד
מאשר בלזכור את העבר.
היי.
מעולם לא ראיתי את התפאורה הזאת בעבר.
זה קורה רק פעם בשנתיים,
כך שאף פעם לא משתמשים בזה להדמיה.
מה קורה בינך לבין הארי?
שום דבר.
שום דבר?
שום דבר.
אולי לא הייתי צריכה לספר לך מה עשיתי...
בנוגע למתמטיקה.
לא, זאת הייתה... תזכורת טובה.
הארי עושה טעויות. הוא לא מושלם.
כן, אני רק חושש שאני לא יודע אילו טעויות חשובות.
אילו חלקי תצרף יכולים להיות חסרים וזאת עדיין תהיה התמונה הנכונה.
אבל את עדיין מאמינה במתמטיקה.
כן.
זאת התוכנית.
אין דרך חזרה עכשיו.
אבל אני עדיין חושבת שהוא מקנא.
כן. מי לא היה מקנא?
כשנגיע לטרמינוס, יהיה לנו יותר חופש.
פיסת אדמה קרה משלנו.
נבנה בית.
אולי עם כמה ילדים שמנמנמים מול האח?
זאת שתיקה טעונה למדי אחרי שהזכרתי ילדים.
אתה עדיין רוצה אותם?
גאל...
איתך...
אני רוצה את הכול.
זה היה נחמד כל זמן שזה נמשך.
חכי.
גשר הכוכב.
אנחנו צריכים להגיע למסקנה באשר לאנאקראון ולת'ספיס.
אתם יודעים מה דעתי.
אני חושב שהקיסרות מסוגלת להכיל תקופה של חסד.
אולי אפילו להרוויח מכך.
קשה להאמין שאתה אותו האדם
שעצתו בכל הנוגע להארי סלדון הייתה,
"אל תחשוב יותר מדי על המקל."
אני אותו האדם.
כפי שאני אותו האדם כמוך.
מה אתה חושב, דון העולה?
הותקפנו. איך זה גורם לך להרגיש?
דבר, גבר צעיר.
תענה לו.
אני פוחד. -כן.
נכון. כך אנשים מרגישים. מבוהלים.
ולכן הפרצוף הטוב ביותר שנוכל להקרין כלפי חוץ כעת...
הוא פרצוף של כוח.
השלום של הקיסר.
זאת ההבטחה של האימפריום.
זאת הייתה ההבטחה של קליאון הראשון וכל קליאון שבא בעקבותיו.
זהו מרוץ שנמשך לאורך מאות שנים,
שרביט שעובר מדור לדור.
אנחנו לא נפיל אותו.
לא היום או מחר, או בכל מחר שלאחר מכן.
מי שיאיים על השלום ישלם מחיר יקר.
טראנטור נפגע קשות.
אין אזרח שלנו שלא הושפע.
את הכאב ירגישו כולם למשך דורות רבים.
זה יצלק אותם לנצח, אבל הם ישרדו.
הם ימשיכו לחיות. העולם שלנו ימשיך לחיות!
אתם...
לא תחיו.
וכך גם העולמות שלכם.
לא בלי פצעים וצלקות!
תסתכלי.
תחזרו לעולמות שלכם.
תגידו לחיים ולמתים שלא הצלחתם להציל אותם.
לא כל בחירה תהיה כמו זאת.
אבל לפעמים?
לפעמים.
אתה לא תהיה לבד.
יהיו לך את האחים שלך ואותי.
אני תמיד אהיה כאן, כפי שתמיד הייתי.
באיזו תכיפות זה מסתיים כך?
באיזו תכיפות אנחנו בוחרים בזה?
תמיד.
משקל המסורות מגן עלינו.
יכולה להיות נחמה במסע שאחרים עשו בעבר.
בעבר התפללתי במילים של הוריי.
אבל אז עולמי התרחב, והמילים לא הספיקו כדי לתאר את המציאות שלי.
אני מתפללת בשפה שונה עכשיו.
86,981,803.
86,981,821.
86,981,827.
86,981,848.
לא. לא נכון.
86,981,849.
משהו אינו כשורה.
רייץ'?
רייץ', מה אתה...
גאל, את חייבת לעזוב.
מה עשית? -את לא יכולה להיות כאן.
גאל. גאל. -הארי.
הארי.
הארי. הארי.
גאל, את חייבת לעזוב. עכשיו! גאל!
אזהרה. אזהרה.
סימני החיים של הארי סלדון נדמו.
אזהרה. אזהרה.
גאל? רייץ'?
קדימה! קדימה! -מה קורה?
אזהרה. סימני החיים של הארי סלדון נדמו.
אזהרה. אזהרה.
סימני החיים של הארי סלדון נדמו.
אלוהים. -תיכנסי.
בלי פניקה. את תהיי בסדר.
אל תיאבקי בזה. אל תיאבקי בזה.
תשמרי על קור רוח. את יכולה לנשום. את יכולה לנשום.
את יכולה לנשום את הנוזל. תשמרי על קור רוח.
תזכרי לספור מספרים ראשוניים. תזכרי לספור מספרים ראשוניים.
אני אוהב אותך.
אני מצטער.
86,981,861.
86,981,893.
86,981,897.
86,981,927.
איתך, אני רוצה את הכול.
981,953...
86,981...
תרגום: גיא רקוביצקי