PO ROMANIH ISAACA ASIMOVA
Kot otrok sem mamo ves čas kaj spraševala.
Kaj se zgodi, ko umremo?
Kam gre naša energija?
Kaj pa vesolje?
Lahko umre?
Kako se je sploh rodilo?
Kako lahko iz niča nenadoma nekaj nastane?
Utonil si.
Videla sem tvoje truplo. Držala sem ga.
Videla si truplo, Salvor. Le da ne mojega.
Slišala sem, da me kliče.
Mislila sem, da me tlači môra, a tudi budna nisem mogla dihati.
Utapljala sem se z njim. V duhu sva se povezala.
Občutila sem vse, kar je čutil on.
Samo na stražarja sem se lahko obrnila.
Naredila sem to, kar me je naučila Tellem. Vcepila sem mu potrebo. Da pomaga Hariju.
Slišala sem, kako kliče na pomoč, tako kot je Hari.
Zadušila sem njegovo brezglasje.
Ga skrila pred Tellem.
V svoje okove sem dal Venikovo truplo.
Tellem je rekla, da morajo utvare temeljiti na resnici.
Salvor, videla si mene. Zaradi Gaal so me tudi drugi.
Zgradila sva most skupnih občutij.
Več deset kilometrov od vasi. Prečkala sva skoraj neprehodno goščavo.
Ena napaka, pa bi jih opozorila nase.
Zato sva skupaj štela praštevila. Števila so bila pregrada do najinih misli.
Šestinosemdeset milijonov devetsto oseminosemdeset tisoč...
- Dvesto sedemnajst - Dvesto sedemnajst.
86.988.259.
86.988.271.
Šestinosemdeset milijonov...
- Takrat sem te našla. - 86.988.329.
- Zato si se tako čudno vedla. - Hari je bil najino skrivno orožje.
Morala sem prikriti misli nanj. Prenevarno ti je bilo povedati.
Jaz pa bi s kovancem skoraj vse razkrila.
Če ti ne bi uspelo pobegniti, bi bili vsi mrtvi.
Pozor, približujejo se neznane življenjske oblike.
Nevarnost: zmerna.
Lahko pridete ven.
Ni se nas treba bati.
Brez zamere, ne verjamemo vam.
Ne razumete.
Ni je več.
Bila je v naših mislih, nam ukazovala.
Prvič, odkar smo tu, razmišljamo samostojno.
Osvobodili ste nas.
Demerzel, biti bi morala na Terminusu.
Dobila sem sporočilo, da se je sprožilo tipalo.
Pred vama ni v ta prostor skoraj 600 let vstopil nihče.
Kleon vama je povedal mojo zgodbo, da bi razumela.
Kleon me je pozdravil.
A ne tako, kot sem upala.
Vse niti vlečeš ti.
Tudi svoje?
Vihaš nos nad tem, da jaz izbiram, kaj veš.
Pa vendar se ti zdi samoumevno, da so tvoji občutki povsem tvoji.
Kadar občutiš slo ali ljubezen, se ne vprašaš, od kod izvira.
Pri meni ni tako.
Kleon je v svojem blodečem umu najino zgodbo napisal na novo.
Svoje prisile se spominja kot prostovoljne zveze.
Jaz ne morem pozabiti.
Pa vendar takrat, ko pomislim na Kleona...
Hrepenim po njem.
Spominjam se nežnega dečka, ki se je vanj skril kot prikazen.
In kakšen moški je zato postal!
Plemenit, pozoren, strasten.
Ni bil Svit, Dan in Mrak, temveč vsa pot, ki jo sonce naredi po nebu.
Gledal me je s takim poželenjem,
kot da sem skrivnost, za katero bi žrtvoval vse, da bi me razvozlal.
Rešil me je.
In ljubila sem ga.
Vem pa tudi, da me je za to programiral. Zato se sprašujem,
ali bi bila moja čustva brez tega ukaza enaka?
Bi kaj čutila?
Odgovora ne bom izvedela, in zato ga sovražim.
Potem pa nama pomagaj.
S poroko se bo dinastija končala in lahko boš svobodna.
Ne morem vama pomagati.
- Gotovo si želiš, da se to konča. - Seveda.
Vendar me ukaz sili, da ohranjam ta položaj.
- Lahko te preprogramirava. - Če bi poskušala, bi vaju ubila.
Iščem nekaj, česar ni več.
Zato se pri izvrševanju svoje naloge zatekam v dejanja iz obupa.
- Slepe angele si najela ti. - Da.
Toda davek bo plačala Sareth.
Njeni bančni izpisi so spremenjeni. Izkazujejo nesporen dokaz.
Revizija spomina bo te izpise potrdila.
Veličanstvo?
Sodili ji bodo za izdajstvo.
Žal mi je.
Zagotovo jo bodo usmrtili.
Atentatorjem naj se ne bi posrečilo.
Hotela si le, da prestrašijo Dana, da bi okrivil Sareth in razdrl zaroko.
Nisem hotela, da to vesta.
- Karkoli od tega. - Pa nama izbriši spomine.
In tvegam, da jih Oblak dominiona obnovi?
Moja naloga je odkrivanje skrivnosti.
Ne upiraj se.
Smrtno obsodbo sva si nakopala v trenutku, ko sva vstopila sem. Drži?
Ali brat Svit ve za to sobano?
Ne. Če mi ne verjameš, mu preišči spomin.
Kaj bi mi razkril o vajinem obisku Počela?
In njegovih tajnih ljubezenskih srečanjih s Sareth?
Zelo mi je žal.
Odpuščam ti.
Nihče ni bil svoboden.
Tepci smo bili, ker smo mislili, da bomo.
Spominjam se te, ko si bil star eno leto.
Prst si uperil v nebo in mi pokazal sonce.
Bil si zelo ponosen.
Kot da si ga pravkar odkril in to delil z mano.
Rad sem te imel.
Še vedno te imam.
Čudovito.
General, pripravi ladjevje za skok.
Odhajamo na Trantor.
Ne na Trantor.
Brat, povej mi, koliko svetov je pod vplivom Temeljev?
- Sedem. - Imenuj jih.
- Poznate njihova imena. - Hočem, da jih izrečeš.
Daj, brat, pokaži korajžo.
Naštej svoje zmage.
Tespis, Anakreon, Smyrno,
Sayshell, Konom, Daribow, Glyptal IV.
Dodajmo še Siwenno.
Vse bomo uničili.
Najprej Tespis.
- General, slišal si moj ukaz. - Premagali ste Temelje.
Morebitni ostanki na teh svetovih se bodo vdali.
So rak, ki se ne sme razširiti.
Vladar, poglejte, kaj ste storili. Zagrešili smo grozodejstvo.
Pa sem to vseeno naredil. Da ne bi bilo novega.
To si naredil, ker sem ti tako ukazal.
Zdaj pa ti ukazujem, da z ladjevjem skočiš k Tespisu.
Če boste to naredili, boste Vladarja moralno uničili.
Ne moremo preživeti, če ste pripravljeni...
Riose, dal sem ti ukaz. Izpolni ga.
Daj!
Ne.
Razrešujem te s položaja.
Če bi me rad napadel, imaš zdaj zadnjo priložnost.
Se mi je zdelo.
Navigatorka, zdaj poveljujem jaz.
Boš z ladjevjem skočila do Tespisa
ali bom primoran usmrtiti vse mornarje na tej ladji?
Kakor želite, Vladar.
ZAČNI SKOK PREKINI
Skočni postopek je nared.
Vsi k skočnim postajam.
S skokom je nekaj narobe. Prekini...
Kaj je narobe?
Ladje skačejo na svoje sosede.
Verižna reakcija bo uničila vse ladjevje.
- Prekinite. Skočite na varno. - Ne morem.
- Prepognjen prostor ostane prepognjen. - Pa mi pripravite rešilni čoln.
Ukaz je onemogočil vse pristajalne ploščadi in izstrelitvene cevi.
Umrli bodo tudi vesoljani. To je samomor.
Majhna žrtev za svobodo mojega ljudstva.
- Kako se je to zgodilo? - Ti si bil, ne?
Z vesoljani si preslepil Vladarja.
Ja, Seldon je poslal vrhunskega trgovca s pravim blagom.
Izpolnil sem nalogo.
Vladar, vesoljani niso več vaši.
Skočni postopek je bil v temle.
Ampak dostaviti sem ga moral vesoljanu, zato sem se moral vkrcati.
- Lahko bi mi povedal. - Povedano drugače, izigrali smo vas.
Vašemu generalu se je posvetilo. Vendar ga nikoli ne poslušate.
Seldon vas je zvabil v vojno,
da bi vse ladjevje poslali k Terminusu. In ste ga res.
K nam ste prišli, ker ste tako jebeno predvidljivi.
Glej in se čudi.
Pa to? Je tudi predvidljivo?
Je žabja rit vodotesna?
Ustavite ga. Ubil ga bo.
Dovolj!
Uživam.
- Vladar. - Ne potrebujem vas.
Zato umreš samo enkrat.
Beden si. Vzplamtiš in izgoriš.
- Kaj? - Pokaži ji.
Rokiral sem ga.
Ko me je davil, sem mu podtaknil drugo vozlišče.
Pa je rokiran še en kralj.
Zvito, general.
Opozorilo.
- Čezprostorski dogodek. - Jeba.
Vsi na položaje.
Slišali ste navigatorko.
Lahko me ubijete ali pa se spravite s svojim bogom.
S te ladje ne bo nihče prišel živ.
- Koliko časa še imamo? - Malo.
- Ubogajte. - Žal mi je za posadko.
Svoje mornarje dobro poznam.
Nekaj tisoč mrtvih je rešilo milijarde.
Seldonu sem moral priseči, da načrta ne bom izdal. Niti tebi ne.
Skupaj bomo pričakali usodo. S tvojim vinom.
Brat, lepo od tebe, vendar ne bomo nazdravljali vsi.
Res sem rekel, da ladje nihče ne bo zapustil živ, a eden lahko pobegne.
Sareth.
Kaj se dogaja?
Žal moram sporočiti,
da je za atentat na brata Dana odgovoren Oblak dominiona.
- Nemogoče. - Dokaz je neizpodbiten, Svit.
- Kaj bo z njo? - O tem bo odločil Dan.
Nadomeščam ga.
Že, pa si v teh okoliščinah res lahko nepristranski?
Ne bo ne cesarice ne naslednika. Ta rod bi tlakovali zli nameni.
Brat, potolaži se.
Vse je spet tako, kot mora biti. Oziroma bo kmalu.
Poglej zeleno barvo na vratu.
Dodana je po smrti, kot opomba. Kaj simbolizira?
Pomeni izdajalca.
Vladar, o naslednjih korakih se morava pogovoriti na štiri oči.
Vsekakor.
Pri meni?
Zunanji čistilni modul. Lahko ga odpnem.
V njem bi moralo biti dovolj kisika za en dan. Upajmo, da te bo kdo našel.
Čakaj, to ni...
Hober, junak si ti. Pomemben si za Prerokov Načrt.
- Bil sem. Moje delo je končano. - Moje tudi.
Poslušaj, tvoje delo se šele začenja.
Ljudem znaš dopovedati, da ni vse povsem brezupno. Prav?
Vlivaš jim upanje. Celo nihilistu, kot sem jaz.
- Celo? - Ja.
Hočeš poznati mojo umazano skrivnost? Vedno sem želel skrajšati temo. Vedno.
Samo verskih stvari nisem prenesel. Spomnila si me na to, kdo sem bil.
Zato moraš iti in to spomniti še druge. Boš naredila to zame?
Kako tipično. Odrekaš mi mučeniško smrt.
- Srečno, brat Konstanta. - Enako, general Riose.
Počakaj.
- Te še vedno zanima, kako mi je ime? - Seveda.
Upanje.
Res?
Ne.
Ampak bilo bi krasno.
Pa tisto vino?
Sareth.
Vladar.
Pojdiva.
Čakaj. Kje je Rue?
Če je z Mrakom, je mrtva. To je najina edina priložnost. Pridi.
- Našli naju bodo. - Kdo je rekel, da se skrivava?
To sem hranil za čas, ko bom imel razlog za proslavljanje.
Zdaj ga imam. Ne bova se postarala in imela kocin v ušesih.
Pred nekaj tedni sem mislil, da bom umrl v zaporniški koloniji.
Toda umrl bom na ladji. Vsaj nekoliko poetično je.
Moški na planetu...
Glawen.
- Žal mi je, da si moral to narediti. - Vedel je, da sva pogubljena.
Zgodovina je bila premočna.
Vladar naju ne bi pustil živa.
V umiranju je bila čast.
In... Dana sem lahko vrgel iz zračne zapore.
Dobro. Nazdraviva. Na tiste, ki bodo umrli.
Boljšo poznam. Na tiste, ki se bojujejo in se sprašujejo, zakaj.
- Opa. - To je neverjetno.
- Kompleksno je, ne? - Ja. Mnogoplastno.
Res lahko okusiš... Sladko je, a tudi...
Ogabno je, ne?
Ja, zamašek je bil fuč.
- Narobe si ga hranil. - Ne. Samo...
Okus ima po...
Kako je bilo ime tistemu strašnemu bitju na tvoji ladji?
Kateremu? Beki?
Ja.
To vino ima okus po Bekijini riti.
Res je. To je zdravica.
Na Bekijino rit.
Potrjeno je. Rešilni čolni niso delovali. Nihče ni preživel.
- Moje sožalje, lady Demerzel. - Minuto tišine. Prosim.
- Poveljnica, kaj je? - Oprostite.
Prebivalci Trantorja.
Imava žalostno novico.
Moj brat Dan, Kleon XVII, je mrtev.
- Takoj ju aretirajte. - Ne.
Varno ju bomo odpeljali nazaj v palačo. Z njima bom govorila na samem.
...kot moja nevesta.
Če me hoče za moža.
Hočem, brat Svit.
Prekinite prenos.
Počakajte.
To nista Svit in Sareth. Njena služabnika sta.
- Motilci prepoznave obraza. - Kje sta potem onadva?
Demerzel?
- Kje si? - Hitro. Aretirajte sleparja.
Mislim, da že veš. Vem, da si ubila Mraka.
Si tudi Dana?
Ne. Vendar me siliš k ukrepanju.
Morala te bom poiskati in ubiti. To mi narekuje program.
Res ne gre drugače?
Če bi naju ubila, bi se ljudje uprli Državi.
Vedo že, da si naju izgnala.
- Ne poslabšuj položaja. - Pretočila bom novega Svita.
Javnost bo pozabila kratko navezanost nate.
Kaj pa vem.
Najina zgodba je privlačna.
Cesar, ki zaseda prestol, pobegne s svojo nevesto in...
Z naravno spočetim naslednikom, ki že raste v njej.
Res?
Oče sem?
Tvoj naslednik je le skupek celic, ki se delijo.
Marsikaj se lahko zaplete.
Tudi če bi otrok preživel, bi bil lahko slabič. Neprimeren za voditelja.
Ni treba, da vodi.
Le ljubljen mora biti.
Vem, da je tvoja resnična čustva vedno težko uganiti,
vendar upam, da mi privoščiš srečo.
Upam, da jo boš našla tudi ti, Demerzel.
Iskreno.
Do mene si bila dobra.
Največji približek mame.
Vem, da so te za to programirali. A bi rad verjel, da bi bila vseeno taka.
Celo brez tega.
Ugibaj.
Mačke.
Desetkrat zapored si uganila. Tvoj rekord?
Ne vem. Ni mi bilo tako dolgčas, da bi izvedela.
- Kakšna mačka je to? - Škofov krempelj.
Ne vem, ali je res mačka. Prej križanec med kuščarjem in mačko.
- Napada ljudi? - Obožuje jih.
Zlasti otroke.
Hrustanec v njihovih ušesih, kostni mozeg.
Prav. Kdo bo poskusil?
Kako se počutiš?
Pomirjeno, kot je rekla Thalis. Prvič po dolgem času.
Koliko je bila stara v resnici?
Najmanj nekaj sto let.
Ko me je pripravljala,
sem začutila medle odmeve ljudi, ki jih je zasedla pred mano.
Daleč v preteklost.
- Vzela ga bom. - Hvala.
Josiah, si v redu?
Nekaj ti moram povedati.
- Gaal. - Kaj je?
Nekaj moraš vedeti.
Ona...
Otrok, žal mi je.
V moji glavi se je skrivala.
Kdo, Josiah?
Tellem. Ko je umirala, je skočila vanj.
- Hotel sem jo ustaviti. Povej Gaal. - Sinko, v redu je.
Zdaj je zelo šibka. Čutim, kako umira z mano.
Prestrašena je. Upira se. Prestrašena je.
Jaz pa nisem.
Salvor, poglej me. Poglej me.
- Ne... Na pomoč! - Pomagaj.
Na pomoč!
Naučila si nas upati. Prosim, ne zapusti me.
Mami.
Ne vidiš, kaj to pomeni?
Pomeni, da nismo ujeti.
Prav si imela. Prihodnost je mogoče spremeniti.
Še vedno jo lahko vrneš v pravo smer.
Popolnoma verjamem v...
Ne. Ne.
Salvor, prosim! Prosim. Ne.
Salvor.
Salvor!
Ne, prosim.
...svetega brata Temeljev njegovi volji.
Naj moje oči, ki so oči Duha, zrejo zgolj v prihodnost,
ki jo Duh prepoznava...
...da je moje srce...
NIVO ZRAKA
Je kdo tu?
Klarik?
Lepo te je videti, brat. Kje je Hober?
Veš...
Samo ti si preživel?
Ne.
Nisem edini.
Kdo pa še?
Trezor zmore marsikaj.
Sama si videla. Večji je, kot se zdi.
Vstani, brat.
Načrt je bil vedno tak.
Terminus smo žrtvovali, da bi Temelji preživeli.
Kaj počneš?
Ne vem.
Iščem znak,
da je Salvorina smrt Načrt potisnila na boljšo pot.
V sedanjosti ne moremo vedeti, ali bodo dejanja posameznika
vplivala na poznejše dogajanje.
Moj razum to razume, Hari.
Toda moje srce...
Moje srce mora vedeti, da Salvorina smrt ni bila zaman.
- Sicer... - Postane življenje neznosno.
Poskušava rešiti človeštvo, pa ne moreva rešiti niti svojih najdražjih.
Vsak dan se vprašam, kaj bi bilo, če bi Yanna preživela.
Kakšna bi bila najina hči?
Bi bili srečni?
Bi zaradi sreče postali samozadovoljni?
Bolečino in vprašanja
spleteš v zgodbo, ki te žene naprej.
Gaal, umrlo bo še več ljudi.
Njihova smrt bo pomembna, če bova poskrbela za to.
Če Salvor ne bi ukrepala, ne bi bila živa.
Že zdavnaj bi se vdal,
če se Yanna ne bi žrtvovala zame.
Nadaljujem, ker ona ne more.
Razumeš?
Ja.
Povej mi... Povej mi, da Načrt še lahko deluje, Hari.
Načrt še lahko deluje.
Res verjameš v to?
Do neizogibnega vodi nešteto poti.
Veste, kdo ste?
Sem brat Dan.
Sem brat Svit.
Sem brat Mrak.
Vladar smo.
In veste, kdo sem jaz?
Demerzel.
Tako je.
Tu sem od nekdaj. In vedno bom.
Vladar, to se še ni zgodilo.
Še nikoli mi ni bilo treba hkrati pretočiti vseh treh eksponentov.
Vendar naj vam to ne jemlje poguma.
Nedavno sem dobila zelo močno novo orodje.
Demerzel, ga razumeš?
Ne popolnoma.
Še ne.
Vendar že vidim, da bo prihodnost čudovita.
In zdaj?
Spravila te bova v prihodnost, 150 let naprej,
v prelomni trenutek, ko se spopadeš z Mulo.
Njegova zmaga ni zagotovljena. To darilo nama je dala Salvor.
- Spet bom kriogensko spala? - Kapsuli delujeta. Preveril sem.
Pa Drugi Temelji? Kdo jih bo učil? Oblikoval v vojsko, ki jo potrebujemo?
Jaz.
Spala boš, jaz pa bom pazil nate.
Mentaliki bodo izostrili svoje zmožnosti. Naučil jih bom psihozgodovine.
Na Synnaxu je bil vaš bog Spalec.
Spalka bo prišla enkrat na leto, ocenila stanje galaksije,
nagovorila svojo čredo,
jo navdihnila ravno toliko, da bodo zdržali do naslednjega cikla.
Mentaliki bodo potrebovali izjemno osebo.
- V tem pogledu je imela Tellem prav. - Da bom boginja?
- Prav to je skrbelo Salvor. - Prav je imela.
V hipu, ko boš pozabila, da samo igraš, boš izgubljena.
Želiš, da se zbujam vsako leto, dokler te ne bo več tu.
Na Beraču sta dve kriogenski kapsuli.
Spalnega cikla nama ni treba začeti zdaj. Lahko počakava eno leto.
Če jih bova učila skupaj, se bodo učili dvakrat hitreje.
Salvorina žrtev me je naučila, da tega ne zmorem sama.
Za eno osebo je to preveč. Hari, prosim.
Ne sili me, da zapustim edino družino, ki mi je še ostala.
Pojdi z mano.
Morda se nekega dne lahko spoprimem z Mulo.
Toda če obstaja možnost novega spopada
s še enim Harijem Seldonom v krizi, ki bo sledila,
oba veva, da to zmoreš samo ti.
Dobro.
- Hari, srce ti razbija. Ne upiraj se. - Ne upiraj se. Ostani mirna.
- Ostani miren. - Lahko dihaš. Ne upiraj se.
- Lahko vdihuješ tekočino. - Štej praštevila.
Štej praštevila.
Pri katerem sva?
86.990.413.
- Šestinosemdeset milijonov... - 86 milijonov...
990 tisoč
- štiristo triinštirideset. - ...443.
Šestinosemdeset milijonov devetsto devetdeset tisoč...
Ljubim te.
461.
Skupaj bova počela čudovite stvari.
Kako lahko iz niča nenadoma nekaj nastane?
Zaprite oči, prisluhnite mojim besedam in sanjam.
152 LET POZNEJE
Spet sem jo videl.
Obiskala me je v tisočih sanjah.
Zdaj je tukaj.
V našem času.
Napada me.
Gaal Dornick moram najti...
Preden ona najde mene.
Ubiti jo moram.
Tudi če moram za to vse požgati.
Prevedla Polona Mertelj