BASERAD PÅ ROMANERNA AV ISAAC ASIMOV
Nedåt går den.
Den skär oss i bitar, bildligt talat.
Bara utifall en av oss begår självmord av ren leda.
Om det vore möjligt, skulle nån av oss ännu vara vid liv?
Vi svek Profeten.
Jag undrar det.
Vi skulle gå till Kejserliga palatset, och var är vi nu?
-Kejserliga palatset. -Ja.
Då är väl det här diplomatsviten.
Bra att du inte skrattade
när jag pladdrade på om vinet från Profetens hand.
Det tog 100 år att hitta ett sätt att vara honom till nytta,
och mindre än en vecka att sabba allt.
Jag borde ha behållit Vordalinet.
Vi såg dem vid hamnen och tog in dem i morse.
De kom hit för att öppna diplomatiska relationer, påstår de.
Vad är det för klädnader?
Prästskrudar. Hari Seldons kyrka.
Just när general Riose anländer till Yttre världarna,
kommer Yttre världarna hit.
Intressant.
Ni bör titta på data från tullhamnen.
Med tanke på sammanträffandet, ska vi fortsätta förberedelserna
för ert äktenskap med drottning Sareth?
Eller börjar ni ändra er?
Om jag gör detta finns ingen återvändo.
Det blir annorlunda för oss båda, men…
…du har alltid en plats här, Demerzel.
Med min nya familj.
Mina barn…
…även om de på nåt sätt inte liknar mig.
Men de är ändå Imperiet.
Självklart.
Jag tackar kejsaren för hans välkomstord.
Jag ser fram emot att regera vid hans sida.
Och jag vill att ni alla…
Så sammanbiten han var när jag talade.
…jag inte bara är gift med en…
Han dolde det väl inför folket, men på nära håll märktes det väl.
Han har en blodåder här, som…
Varför känns det som om du kommer att leva upp till titeln?
Inga tillrättavisningar, bara råd.
Du får dem att kännas så lika.
Dag är charmad av dig. Kanske för att du behandlar honom med förakt.
Och dåraktigt nog känner han sig inte hotad av dig.
Men en sak får du aldrig göra med en sån man.
Genera honom aldrig.
Jag ska vara försiktig, men…
Drottning Sareth-trolovad.
Allas ögon var på er idag.
Trantors folk verkar imponerade av era löften.
Tack.
Men du kommer väl inte bara för att gratulera?
Nu när bröllopet är tillkännagivet behöver våra läkare träffa er.
En slutlig undersökning innan vi börjar alstra en arvinge.
Det kan gå den här veckan.
Ni missförstår. Jag är här för att eskortera drottningen nu.
Jag vet, Demerzel. Jag vet vad du är.
Din mekaniska natur.
Jag måste informeras om familjehemligheterna.
Jag vägrar leva i okunskap.
Ni är välinformerad.
Jag är en humaniform-robot.
Min barnsköterska berättade om den stora pogromen.
Hon sa att ni förstördes allihop.
Finns det fler överlevande?
Såvitt jag vet är jag den sista.
Jag har tjänat dynastin sedan Cleon I:s välde.
Tjänade du andra innan honom?
Inte direkt.
Vad betyder det?
Länge var alla robotar bundna av tre lagar.
Lagarna omöjliggjorde för mig att skada en människa eller låta nån bli skadad.
-Och nu? -Nu är jag bara bunden av en lag.
-Vilken är? -Att tjäna Imperiet.
Och snart är jag kejsarinna.
Därav mina frågor.
När tiden kommer, vill jag veta.
Kommer du att tjäna mig?
Jag kommer att tjäna Imperiet.
Tack alla för ert intresse.
Jag är Oran, hovläkare.
Jag specialiserar mig på reproduktion och liknande.
Försök att slappna av är ni snäll.
Vi börjar med en enkel undersökning av uterus
för att klargöra att ni kan föda avkomma åt Imperiet.
Mitt sköte är säkert starkt nog att bära Cleon-barnet,
även om dess sparkar är omtalade.
Ja. Det är jag övertygad om.
Jag ser att drottningen har stimulerat de kungliga äggstockarna som vi bad.
När vi är klara här blir ni sövd så att vi kan skörda äggen.
Ni skördar ingenting förrän kejsaren och jag är gifta.
-Kalla mig gammaldags. -Ni är inte i en position att misstycka.
Är det ett skämt, Demerzel? Jag misstycker i vilken position jag vill.
När ni accepterade kejsarens frieri blev er livmoder Imperiets egendom.
Att vara Imperiets egendom är nåt du vet allt om, eller hur?
Molndominionen har lika stort intresse av drottningens avkomma.
Så vi kan dra nytta av förtida skörd. Men allt i sinom tid.
Just det. Efter bröllopet ska jag producera dussintals ägg.
Och oroa dig inte för processen, Demerzel.
Jag vet att du har ett arrangemang med min blivande make,
och jag ska inte störa.
Du och Dag vill fortsätta er sexuella relation.
Jag är nöjd med att föda barn åt honom. Du får göra slavgörat.
Detta måste göras under ägglossning.
Vi slutar för ögonblicket.
Vi har många år framför oss.
Underbart!
Jag hoppas att det ni måste göra för att bota Dags kejserliga sterilitet
är lika smärtsamt som detta.
Tja, kejsarens bot är en enkel procedur.
Det tar cirka 20 sekunder för nanosonderna
att forsla nya vasa deferentia.
Det låter obehagligt i alla fall. Rätt ska vara rätt.
Jaha, dr Oran. Ni har nog bökat runt nog för idag.
-Vi avbryter så länge. -Ja.
Jag vill prata med drottningen ensam.
Det går bra.
Ni tror att Kejsaren dödade er familj.
Jag vet att ni kom hit med det i tankarna. Så jag vill bara säga att
om ni nånsin fantiserar om hämnd, tänk på dem.
Era föräldrar. Era syskon. Brända levande av själva luften omkring dem.
Dödade med den precision jag berömmer mig av.
86 988 301, 86 988 329…
Gaal?
Salvor?
Nåt som Tellem lärt dig?
Förlåt. Jag bara…
Vad är det med dig?
Du kan inte bara försvinna. Vi måste prata om det här.
Hari tog för fan mitt skepp.
Han var tvungen. Folket accepterar oss men inte honom.
Jag vill inte bli accepterad av dem.
Vi måste ge oss iväg.
Tellem har några små skepp.
Vi stjäl ett sub-ljusskepp.
Vi stannar. Vi behöver folket här.
För Mulan, va?
Inte av annat skäl.
Du beter dig som om Mulan är en abstrakt sak.
Det är han inte. Jag kände honom i mitt huvud och såg din döda kropp.
Nu är du villig att sätta hela vår framtid på Tellem.
Du måste begrava såna tankar.
Varför? Vad tänker du som du inte vill att de ska veta?
Jag har hört mycket om öppenhet sen vi kom hit.
Hemma på Terminus kunde jag läsa folk efter behag.
Men här? Ingenting.
Jag kan inte läsa Tellem. Eller nån annan.
Det är nåt fel på det här stället.
Ni är arga på varandra. Det känns bättre när ni har ätit.
Jag blir jämt gladare av att äta.
-Äta vad? -Det är en fest.
God morgon.
Det är alltid en stor dag när vi tar in nån ny.
Jag beklagar det där med Hari. Att han åkte.
-Samma här. -Vi ska uppnå jämvikt.
Det lovar jag.
Under tiden finns arbete att göra.
Jag är hemma på fisknät.
Salvor.
Är det där vår frukost?
Ja.
Spökmollusker.
Utmärkt proteinkälla,
men de rackarna lever på stort djup.
Vi är beroende av strömmarna.
Men om man väntar länge nog får man sig ett gästabud.
Så det här är ett särskilt tillfälle.
Vi är svältfödda på goda nyheter.
Tellem är glad att ni är här.
Tellem är glad att Gaal är här.
Din talang är lika viktig. Jag förnam det när vi…
-Kysstes? -Vidrörde varandra.
Det är allt som krävs.
-Och kyssen var din idé. -Du hade visst inget emot det.
Vad vore det för illusion om jag dragit mig undan?
Förlåt mig.
Jag menar det, förlåt.
Ibland kommer andra ansikten för mig lite för lätt. Du vet?
Nån uppskattade visst inte din gåva.
Folk där hemma såg ett monster.
De gjorde mig till ett.
Innan jag kom hit, vart jag än åkte
kände jag hur folk ryckte till när de såg mig komma.
Gjorde jag det?
Lite grann.
Men tro mig,
här kommer du närmare folket än nån annanstans där du varit.
Det är det fina med det här stället. Ingen kan gömma sig.
Okej. Jag är jättehungrig. Kom.
Bra.
-Jag har den. -Vänd på den.
Vad är det?
Kände du nånting?
Smärta. Som om de skriker.
Du skulle också skrika om du kokades levande.
Vi pratade om att vara seende, men språket är oprecist.
Alla sinnen är inblandade, hörseln också. Allmän empati.
Jag har aldrig känt nåt så…
Nåja, du vidgar dig, barn.
Och här är du bland dina egna. Vi är starkare när harmoni råder.
Vi kanske nöjer oss med löven.
Varför? Växter känner smärta.
Träd sänder kemiska signaler genom sina rötter när de är oroade.
Vad är det om inte ett skrik?
Lidande är priset för tillträde.
Mänskligheten påstår annat, men deras förmåga att ignorera andras lidande
lämnar utrymme för överdrifter, njutningar, erövringar.
Mannen som ägde allt detta, kejsar Kandar,
älskade att bada i violetta pigment som extraherats från dessa mollusker.
Det är därför det är så få kvar.
Han dog av överflöd, ung och lila.
Vi är annorlunda. Vi skyggar inte från smärtan vi orsakar. Vi ärar den.
Om man känner allting, tar man inte mer än man behöver.
Miste du aptiten?
Jag försöker hantera det faktum att allt jag äter
hädanefter kommer att skrika åt mig hela vägen ner.
Ett billigt pris att betala.
Betyder det att jag nu är seende?
Det återstår några steg, men du är inte blind längre.
-Så, jag kisar. -Som en nyfödd.
Hallå där. Tro det eller ej, men jag letade just efter er.
Det här stället är fantastiskt.
Vi gör språng på slump.
Bara en annan Rymdfarare skulle veta var vi dyker upp.
-Vad har du gjort? -Nej… Vänta.
Jag fick dessa koordinater av en man som heter Hari Seldon.
Han är bra på att förutsäga saker. Det är liksom hans grej.
Vi vakar över våra rörelser. Ingen får veta och fortsätta leva.
-Rymden dödar dig snabbt. -Nej. Jag har nåt åt dig.
-Opalesk. -Ja.
Behåll den. Andas den, ät den, vad du vill.
Stiftelsen tillverkar dem och kan tillverka fler.
Opalesk-syntetisering är omöjligt.
Ändå har Seldons glada små forskare hittat ett sätt.
Alltså, era modifieringar har gjort er beroende av det här,
detta mikronäringsämne.
Jag vet inte om Imperiet låg bakom det,
men jag vet att de drog fördel av det.
Det här är dammen där de håller er. Hur många av era barn tar de?
Tio procent av vår avkomma navigerar åt dem.
Just det. Annars får ni ingen opalesk.
De säger att det betyder att resten av er är fria.
Ni är inte fria.
De kan strypa tillgången när de vill
om Cleon på kejsartronen finner att han inte behöver er mer.
Men det gör han.
Såg ni mitt skepp? Skanna det.
Ser du vad det inte behöver?
Rymdfararnavigatörer.
Vad tror du händer när Imperiet får sån teknik?
Tror du att de bryr sig om att skicka er vitaminer då?
Du vill att vi samarbetar.
Och lönen skulle vara opalesk?
Lönen skulle vara opalesk, men er belöning skulle vara frihet.
Att behålla era söner och döttrar och avkomman av hela svärmen.
Att leva för er själva. Kan du föreställa dig,
om dammen brast och ni kunde sväva ut i universums hav?
Vi byggdes för att sväva utåt, som du sa.
Att sväva bortom galaxen, ut i universums hav.
Ja. Och den friheten kan bli er.
Ni behöver bara hjälpa oss att ge Imperiet en pungspark.
Om det behöver sägas högt,
avslutar jag den genetiska dynastin.
-Jag tittade på det där. -Jaha, synd.
Han tror sig kunna förändras.
Han har funnit en önskan att fortplanta sig.
Jag är inte överdrivet imponerad.
Kom.
General, ursäkta intrånget.
Hon-som-böjer har sett filmerna från Siwenna och vill prata med er.
Jag har aldrig sett en så liten singularitetsvikning.
Ett skepp med egen vilja.
Vår kontakt på Siwenna trodde att det var nån organisk beräkning.
Är det möjligt att Stiftelsen driver sina skepp
med växande hjärnmateria utan en värd?
-Vad gör du? -Mår hon bra?
Vad pågår nu? Är det så ni, typ, skriver kontrakt?
Opalesken är frestande, men det är för riskabelt.
Du har rätt.
Tio procent av vår avkomma är lovade till Imperiet.
Men om Imperiet vet att vi har pratat med er, kräver de 20.
Det skulle vi inte klara.
Jag har fått meddelande från Hemsvärmen.
Visk-skeppet du söker är i Rymdfararnas förvar.
-Jag visste inte att ni kunde sånt. -Vi sätter kurs efter dem.
Nej. Hemsvärmen kommer till oss.
Gaal? Vad är Mulan? Du tänker på den hela tiden.
Mulan är en erövrare, och vi är ett hot mot honom.
Om 152 år från nu hittar han oss.
Hur vet du det?
Hon ser framtiden, det som ska bli men inte ännu är.
Jag vill berätta en sak. För er alla.
Ni träffade Hari Seldon som kom hit med oss.
För länge sen uppfann han ett sätt att förutse framtiden genom matematik.
Det var så träffsäkert att det nästan liknade magi.
Men så upptäckte han att det fanns avvikande värden.
Människor som kunde rubba matematiken.
Människor som Mulan.
Och som vi.
Jag var aldrig som mitt folk.
Jag var ensam, och även som mycket ung tänkte jag i siffror.
Det var farligt att tänka så på min värld, men jag slutade inte.
Siffrorna värmde mig i kylan. De lyste min väg i mörkret.
Och en dag förde de mig ut i galaxen.
Nu tror jag att min hjärna hela denna tid räknade och räknade
för att förstå en förmåga jag föddes med.
Hari förutsåg mörker.
Att Imperiet skulle falla samman och ta allt med sig i fallet.
Det är nog därför så många av er har funnit varandra på sistone.
Det finns inte plötsligt fler av oss.
Det finns bara så mycket mer lidande nu.
Skriken är mycket högre. Som era mollusker, kokande.
Vi måste puffa och ställa saker tillrätta där vi kan,
så att det som ersätter Imperiet inte är värre.
Ni har blivit illa behandlade. Ni står inte i skuld till nån.
Men om vi slutar gömma oss, lockas fler seende fram.
Och när Mulan börjar jaga oss, är vi redo.
Allt som krävs är förutseende och planering.
Det kräver tro.
General, vi överlämnar Hober Mallow, som försökte mäkla vårt förräderi.
Tack för att du kom personligen, Hon-är-Mitten.
Jag kom av egenintresse.
Min dotter togs som tionde till ditt skepp.
Jag ville träffa henne.
Och det har gjort mig ljusare.
Vi har sökt efter ett skepp som sågs på Siwenna.
Och här är det, med dig vid kontrollerna. Vem är du?
Bra fråga.
Ja, ska vi prata om det nu…
Skona dina revben. Du är en agent för Stiftelsen.
Hur drivs deras skepp?
Jag är lite andfådd.
Okej då.
Här är det förbannade skeppet om ni vill ha det.
Det är inte ens mitt.
Fast det är en sak ni bör veta om visk-skepp.
De har ett väldigt bra säkerhetssystem.
Helvete.
Duktig flicka, Beki. Såja.
Helvete.
AUTOPILOT PÅ
Få se vad skeppet går för.
-Han tänker hoppa. -Han kan inte komma undan.
Det finns inte utrymme nog för ett språng.
Det är självmord. Han tar halva svärmen med sig.
Hans skepp hoppade inuti hangaren.
Magikerna har lärt sig ett nytt trick.
Stiftelsens teknik har gått om vår.
Deras visk-skepp är snabbare,
och de kan navigera utan hjälp av Rymdfarare.
Det finns mer.
Seldon sände Mallow för att träffa Rymdfararna
och fresta dem med löften om frihet.
Han kommer från Smyrno som nu tillhör Stiftelsen,
så vi kan anta att han agerar i deras namn.
Menar du att Rymdfararna inte är trogna Imperiet längre?
Nej. Men det faktum att Terminus ens gjorde ett försök
antyder att Stiftelsen rustar för krig.
Kan de ha anlitat de Blinda änglarna?
Är de kapabla till lönnmord?
Det är problemet.
Vi vet inte vad de är kapabla till.
Vilka är mina order, kejsare?
Ska jag förbereda för utplacering…
Helvete.
Kan du utläsa vad han vill?
Han vill imponera på mig, är jag rädd.
Vi måste göra nåt, Bel.
-Sluta, matros. -Använd inte din befälsgrad nu.
Du trotsade honom en gång.
Du vägrade utföra en order, men nu ska vi lyda blint?
Ordern jag vägrade lyda hade fått matroser dödade.
Folk jag förde befäl över.
-Men civila går bra? -Håll käften, Glawen.
Gissa vad han skulle göra om jag vägrar en gång till.
-Döda dig. -Nej.
Han skulle döda dig.
Han skulle sätta mig i en kal cell i flera årtionden,
där man spelade upp din död i ett hologram innanför mina ögonlock.
Och nån annan utför de jävla orderna i alla fall.
Anta att jag sprider ut att jag vet nåt topphemligt.
Jag kommer nära honom. Jag tar mig förbi auran
och miljoner andra försvarsmekanismer, och jag dödar honom.
De häller upp en ny, fyller honom med samma smörja
-och vi är tillbaka på ruta ett. -Men Bel, om du…
Eller så tar jag flottan och vi spränger palatset ifrån omloppsbanan.
Då häller de upp tre nya.
Inte om vi spränger de tre nya också.
Om de nu avslutar den genetiska dynastin…
Okej. Anta att vi störtar Imperiet.
Hur blir det då?
Enligt Ducem Barr är Stiftelsen stark. Den kan ta över.
De är långtifrån redo. Du vet hur stort Imperiet är.
Jag ska tala om hur det blir om Imperiet faller.
Jag har sett områden i rymden som har förfallit till laglöshet.
De svaga… är objekt.
Helvete. Våldtäktsmännen är kungar.
De fattiga…
De fattiga är slavar.
Livet är bara tomhet…
…och smärta.
Okej.
Vadå?
Jag bara…
Jag måste väl försäkra mig om att du inte har förändrats.
Nu när du har tänkt igenom allt det här…
…är din oro rationell.
Delvis.
Förändrar det nåt?
Nej.
Men vi är i alla fall rädda tillsammans.
Bra. Toppen. Det var precis det jag ville.
Du strålar än efter all beundran.
Jag medger att du har en medfödd karisma.
Obetvinglig, skulle man kunna säga.
Det kanske är svårt för dig att tro,
men min egen charm är resultatet av uppfostran.
Även bland oss Cleoner är vissa mer…
…avslappnade offentligt än andra.
Men jag är tacksam för din karisma.
Det ligger ett publikt värde i en man som villigt accepterat en fullgod partner.
Håller du inte med?
Nåt på tok?
Jag bara tänkte,
vi har aldrig pratat om min familj.
Det har vi.
Du är en dilettant, men ändå ska du nu bli kejsarinna.
Det är en historia som medborgarna tycker om.
Vad jag menar är att…
…fast de kommer att bli förenade med dig…
…är de nu dina anhöriga likaväl som mina.
Så jag vill att du ska känna dem.
Ja, så trevligt.
Min lågmälda far,
som aldrig höjde rösten mot mig,
inte ens när jag av misstag spillde en bägare
med ovärderliga orkidépigment i leran.
Han sa bara: "Nåja, leran är finare nu."
Min bror Thurston,
som en gång bar en sårad kamrat på ryggen i två hela dagar
fast hans eget nyckelben var brutet.
Min mor,
som andra såg som otillgänglig,
men som kunde teckna våra ansikten ur minnet.
Med stor precision.
Min syster Shennin,
som rökte Santannian-cigarrer medan hon pratade statsangelägenheter.
Och som en gång när vi var små,
stannade uppe halva natten för att jaga en spindel så att jag fick sova.
Och så hennes lilla son.
Vår lilla Marréos.
Det som hände dem alla var en tragedi.
Och vi ska hedra dem.
Jag önskar bara att jag kunde säga dem vad du har betytt för deras liv.
Om än indirekt.
Men det kan jag inte…
…så jag säger det till dig.
Du är här genom en märklig kombination av god tur och min ynnest.
Det enda du behöver säga som gensvar för allt detta är:
"Jag är tacksam."
Jag är tacksam, kejsare.
Bra.
Jag måste träffa Gryning nånstans där ingen hör oss.
-Kan du ordna det? -Er vilja är min lag, drottning.
Kan vi prata ohörda här?
När vi fyller 17 år tas vi till varje distrikt på Trantor.
Den stora rundturen.
Jag lärde mig många fascinerande saker på min.
Till exempel att occuli inte fungerar i värmetunnlarna.
Du kunde bara ha sagt ja.
Det är cleonisk tradition.
Varför använda ett ord när man kan använda tio?
Inser du att trots ansiktsstörare
riskerar du bådas våra liv med det här lilla mötet?
-Jag vet. -Gör du?
Det här är ingen lek.
En Gryning flydde från palatset en gång via Trantor City.
Det kostade honom livet.
Det är varningen vi alla får som barn.
Av Demerzel?
Jag såg henne idag.
Hon dödade min familj.
På Dags order.
Sa hon det?
Och han bekräftade det.
Så vad händer nu?
Backar du ur äktenskapet?
I så fall dödar Dag mig, och det vet du.
Jag har varit en fånge sen jag utvaldes som hans brud.
-Så vad begär du av mig? -Jag kan inte föda det monstrets barn.
Jag kan inte.
Din bror är inte som du.
Det är sant.
Det visste jag från stunden vi möttes.
Dina ögon är annorlunda.
-Vi har samma ögon. -Nej.
Dina är vänliga.
Jag kan bli som han.
Det tror jag inte.
Jag ska gifta mig med Dag. Så mycket är säkert.
Cleon-barnet jag föder…
…kan ha dina ögon.
Min betjänt stal den i medicinmottagningen.
Använd den, så kan du avla barn.
Vid alla gudar, vet du ens vad du ber om?
Ert äktenskap gör ju Skymning och mig överflödiga.
Om Dag får reda på det här, betyder det döden.
Era genom är nästan identiska.
Dag får aldrig veta det.
Han puttar bort dig, Gryning.
Du kommer aldrig att sitta på tronen.
Och när du är död, är det som om du aldrig hade funnits.
Men…
…om den ende, sanne arvingen är din…
…är ditt arv säkrat.
Vill du inte det?
Vill du inte kasta en skugga?
Proceduren lär inte vara så smärtsam.
Ingen del av den.
Sareth.
Jag fick läkarna av uppskjuta fertilisering,
men efter bröllopet får vi inte en chans till.
Det här är självmord.
Nej.
Det är en blodlös jävla statskupp.
Följ mig.
-Ska jag tala först, eller ni? -Constant.
Kejsare.
-Enligt vår sed har vi en gåva åt er. -Jaså?
Är det er ånger?
Är det gottgörelse?
Det är en atomisk askkopp.
-Absurt. -Kriget kommer, kejsare.
Profeten sände oss hit för att förhandla.
Er profet ger viktiga order fast han är död sen länge.
Han har kommit tillbaka.
Och han förde hopp med sig. Hopp för oss alla.
Och vad är ni?
Hans präster?
-Missionärer? -Vi är…
…handelsmän.
Ni har låtit planeterna i Yttre världarna bli vilda.
De litar inte på främlingar,
men de gillar skådespel.
Så när vi kommer med budskapet
krävs det en del teater innan de kan ta emot det.
Ni tre, å andra sidan,
är en civiliserad man.
Så jag talar inte nedlåtande till er.
Det är väl svårt, ända där nedifrån?
Vi sändes för att öppna diplomatiska relationer.
Att be om erkännande av Stiftelsen på galaktisk nivå.
Vi eftersträvar självständighet.
Ni är en utpost i Imperiet.
Ni är egendom, inte era egna.
Så liknande ord.
Och en allians med Stiftelsen garanterar er
bland det viktigaste Imperiet kan äga.
Fred.
Så ni kom verkligen hit för att gyckla.
Sälja fred till oss, medan ni stämplar till uppror bakom våra ryggar.
Rymdfararna har tillbakavisat er man
Hober Mallows försök att förleda dem till förräderi.
Ser man på.
Genuin, förstummad överraskning.
Vet du präst, jag tror att du är uppriktig.
Men flickan verkar ha nåt i tankarna.
Såja, lilla du. Spotta ut det.
Nåväl.
Samma ansikten. Samma rum.
-Förändras ingenting i Imperiet? -Vakter.
Vad tusan pågår här?
Kapten Timandra upptäckte det först i tullhamnen.
Dubbla hjärnskanningar upptäcktes.
Hari Seldon.
Din sluga lilla fan.
Är inte du emot att förlänga ditt inflytande bortom din egen livstid?
Ändå beslöt du att lura döden och resa många ljusår dessutom.
Så, säg vad du kom hit för att säga.
Jag har inte rest så långt.
Jag, det som återstår av mig, finns kvar på Terminus.
Detta är bara en tunn strimla av mig.
Är du på Terminus?
Så fascinerande.
Så varför är du här också?
För att understryka min prästs ord.
Och för att varna er och säga att Stiftelsen inte är tandlös.
Vi har teknik, skepp, vapen som kan ödelägga.
Vi förhandlar om fred, inte för att vi är rädda att förlora,
utan för att vi vet med matematisk säkerhet
att om det blir krig så vinner vi.
Vet du att jag har studerat dig?
Jag hade tid att läsa i min ungdom.
Jag läste dig.
Det var oroande att läsa att en man inte kan ändra mycket,
tills jag läste att jag faktiskt kunde det.
Du sa att den genetiska dynastin försvagade Imperiet.
Minns du det? Du kallade oss druvor.
Vem vill berätta för honom?
Glöm det, jag berättar.
Inga fler kloner.
En ung blivande brud värmer redan min säng.
En fjärde tron ska snart stå på podiet.
Dina förutsägelser är passé, Seldon.
Liksom du själv.
Demerzel, beordra general Riose att omringa Terminus,
och skicka skepp från reserven som förstärkning.
Om Stiftelsen har teknik som är värd att ha,
gör en inventering, för den tillhör oss.
Ja, kejsare.
Tack för askfatet.
Constant!
Jag visste att han fanns i min hjärna.
Men jag kunde inte säga det, för då hade han stoppat mig.
Han styrde din vilja.
Vad för ett spöke är den här mannen ni följer?
Som håller en gamling i okunnighet och använder en flickas kropp.
Ni älskar honom, ni förlåter honom, men ändå,
vilken kränkning.
När ska vi lära oss att tvivla när en thespier kommer med en gåva?
Er profet har försatt er i en väldigt obehaglig situation.
För bort dem.
NAV DATA - SÖKNING
INGEN HISTORIA
DIAGNOSTIK - TURBINER SENSORER - GYROSKOP
ÖPPNAR MINNE NAVIGATIONSMINNE
Vad gör du?
Jag öppnar äntligen mina jädra ögon.
-Vad menar du? -Jag var här nere i morse med Loron.
Han pratade med mig och jag med honom.
Han tittade bort mot den båten,
jag singlade slant och plötsligt kunde jag inte se vad det blev.
Nån blockerade mig.
Alltså, Loron tittade på båten,
för olikt de andra var dess navigationsdata raderad.
Varför radera data från en fiskeresa?
Vad hade du gjort om de hade kommit på dig?
Jag var försiktig. Titta.
De raderade dagens rutt, men de skrev inte över navigationsminnet.
-Den här båten for nån annanstans… -Salvor, sluta.
Här händer saker som du inte förstår.
Och just nu måste du nöja dig med det.
Nej. Både du och Hari sa att det här är större än nån människa.
Och nu tror du att du kan ändra framtiden helt ensam?
-Salvor. -Nej. Lyssna på mig.
Som barn hörde jag att jag var utvald.
Och det gjorde mig rörig i huvudet att tänka så.
-Jag tror inte att jag är utvald. -Är du säker?
För alla ser dig som sin jävla frälsare.
Och det är okej.
Bara du inte börjar tro det själv.
Du behöver inte lita på dem, men du måste lita på mig.
Det här är fel tid att börja nysta i saker.
Förstår du?
Okej, båt.
Få se vart du for igår kväll.
Så oturligt att du nystade i det här.
-Din jäv… -Säg inget, kära du.
Vi försökte bespara dig det här, Salvor.
Att se honom.
Jag beklagar mycket.
Jag vill att den här platsen ska vara en helgedom.
Men som jag när vi pratade om de små varelserna vid lunchen,
ibland måste man bara absorbera smärtan.
För ibland är det nödvändigt med lite död.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson