BASERET PÅ ROMANERNE AF ISAAC ASIMOV
Og så går den ned.
Den skærer os nærmest over.
Hvis nu en af os skulle begå selvmord af ren kedsomhed.
Hvis det var muligt, ville vi så stadig trække vejret?
Vi svigtede profeten.
Det er jeg ikke så sikker på.
Vi fik besked på at tage til Kejserpaladset, og se, hvor vi er.
-Kejserpaladset. -Ja. Og det her må være diplomatfløjen.
Tak, fordi du ikke grinede. da jeg vrøvlede om vinen fra profetens hånd.
Det tog mig over 100 år at gøre mig nyttig for ham og under en uge at ødelægge det.
Jeg skulle have beholdt vordanlinestøvet.
Vi tilbageholdt dem ved ankomsten.
De påstår, at de vil oprette diplomatiske forbindelser.
Hvad er det for kåber?
Messeklæder. Hari Seldon-kirken.
Netop som general Riose kommer til de ydre regioner, kontakter de ydre regioner os.
Interessant.
De skal se data fra ankomsten.
Skal vi fortsætte forberedelserne til dit bryllup med dronning Sareth?
Medmindre du har ombestemt dig?
Jeg kan ikke fortryde det senere, hvis jeg gennemfører det.
Det bliver anderledes for os begge to, men...
...du vil altid høre til her, Demerzel.
Med min nye familie.
Mine børn.
Selv hvis de ikke skulle ligne mig...
...vil de stadig være Imperium.
Naturligvis.
Jeg takker Imperium for modtagelsen. Jeg ser frem til at regere ved hans side.
I skal alle sammen...
Måden, han spændte i kæben på, da jeg talte.
...at jeg ikke bare gifter mig med...
Han skjulte det for mængden, men på nært hold var det påfaldende.
Der er en lille blodåre her, som...
Hvorfor føles det, som om min formaner vil leve op til sin titel?
-Ingen formaninger. Kun et råd. -Fra dig er grænsen hårfin.
Dag er betaget af dig. Måske fordi du behandler ham med foragt.
Tåbeligt nok føler han sig ikke særlig truet af dig.
Men én ting må du aldrig gøre mod en mand som ham.
Du må aldrig ydmyge ham.
Jeg er forsigtig, men...
Trolovede dronning Sareth.
Alles øjne hvilede på Dem i dag.
Trantors befolkning tog tilsyneladende godt imod Deres løfter.
Tak.
Men du kommer vel ikke kun for at lykønske mig?
Nu hvor brylluppet er offentliggjort, bedes De mødes med vores læger.
En sidste undersøgelse, inden vi begynder at avle en arving.
Vi finder et tidspunkt.
De misforstår mig. Jeg skal eskortere dronningen derhen nu.
Jeg ved det, Demerzel. Jeg ved godt, hvad du er.
Din mekaniske natur.
Jeg skal indvies i familiens hemmeligheder.
Jeg vil ikke leve i uvidenhed.
De er velunderrettet.
Jeg er en robot i menneskeform.
Min guvernante fortalte mig om den store udrensning.
Hun sagde, at I blev udslettet.
Er der andre overlevende?
Så vidt jeg ved, er jeg den sidste.
Jeg har tjent dynastiet siden Cleon 1.s tid.
Tjente du nogen før ham?
Ikke direkte.
Hvad vil det sige?
I lang tid var alle robotter underlagt tre love.
Lovene forhindrede mig i at skade mennesker eller lade dem lide overlast.
-Og nu? -Nu er jeg kun underlagt én lov.
-Som er? -Jeg tjener Imperium.
Snart er jeg kejserinde. Det er årsagen til mine spørgsmål.
Når den tid kommer, vil jeg vide det. Vil du tjene mig?
Jeg vil tjene Imperium.
Tak for interessen.
Jeg hedder Oran og er hoflæge.
Mit speciale er forplantning og deslige.
Prøv at slappe af.
Vi begynder med en enkel livmoderundersøgelse...
...for at sikre os, at De er i stand til at bære Imperiums afkom.
Min livmoder er med garanti stærk nok til at bære Cleon-barnet...
...selvom det er berømt for at sparke.
Ja, det tror jeg bestemt også.
Dronningen har fulgt vores anmodning om kemisk stimulans af æggestokkene.
Når det her er overstået, bliver De bedøvet, så vi kan udtage æggene.
I skal ikke udtage noget, før Imperium og jeg er juridisk viet.
-Kald mig bare gammeldags. -De har ikke noget at skulle have sagt.
Er det din spøg, Demerzel? Jeg har altid noget at skulle have sagt.
Da De sagde ja til Imperiums frieri, blev Deres livmoder kejserlig ejendom.
Du ved alt om at være kejserlig ejendom, ikke?
Dominion-skyen har den samme interesse i dronningens afkom.
Vi kan bakke op om præmatur udtagning, når tiden er inde.
Ja, lige præcis. Efter brylluppet kan jeg producere massevis af æg.
Du behøver ikke at bekymre dig om processen, Demerzel.
Jeg ved godt, at du har en ordning med min kommende mand.
Det blander jeg mig ikke i. Hvis du og Dag vil fortsætte jeres små lege,
bærer jeg gerne hans børn og overlader det bøvl til dig.
Det skal ske under ægløsningen.
Vi stopper nu.
Vi har mange år foran os.
Skønt.
Jeg håber, det gør lige så ondt, når Dags sterilitet skal omgøres.
Imperiums refertilisering er et simpelt indgreb.
Det tager nanosonderne 20 sekunder at grave nye sædledere.
Det lyder i det mindste ubehageligt. Fair nok.
Dr. Oran, nu har du vist rodet nok rundt for i dag.
-Vi stopper indtil videre. -Ja.
Jeg vil gerne tale med dronningen undre fire øjne.
Det er i orden.
De mener, at Imperium dræbte Deres familie.
Jeg ved, at De er kommet hertil med den bagtanke, så jeg vil bare sige,
at skulle De fantasere om at få hævn, må De tænke på dem.
Deres forældre. Deres søskende. Brændt levende af luften omkring dem.
Dræbt med den omhyggelighed, jeg udfører mit arbejde med.
86.988.301, 86.988.329...
Gaal?
Salvor?
-Er det noget, Tellem har lært dig? -Undskyld. Jeg var bare...
Hvad sker der for dig?
Du må ikke bare forsvinde. Vi må sgu da tale om, at Hari tog mit skib.
Det blev han nødt til. Folk her vil acceptere os, men ikke ham.
Jeg vil ikke accepteres af dem.
Vi må væk herfra.
Tellem har nogle små skibe. Hvis vi snupper et, kan vi komme videre.
Vi tager ikke væk. Vi har brug for de folk.
Til Muldyret, ikke?
Ikke af andre grunde.
Du opfører dig, som om Muldyret er en abstrakt ting.
Det er han ikke. Jeg fornemmede ham, og jeg så dit lig.
Så du er villig til at lade hele vores fremtid afgøre af Tellem.
Du må glemme de tanker.
Hvorfor? Hvad tænker du på, som de ikke må vide?
Jeg har hørt meget om åbenhed, siden vi kom hertil.
På Terminus kunne jeg læse enhver som en åben bog.
Men her? Intet.
Jeg kan ikke aflæse Tellem. Jeg kan ikke aflæse nogen.
Der er noget helt galt med det her sted.
I er sure på hinanden. I bliver glade, når I har spist.
Det bliver jeg altid selv.
-Når vi har spist hvad? -Der er et festmåltid.
Godmorgen.
Det er altid en stor dag, når vi tager imod nye beboere.
Jeg er ked af, hvordan det gik med Hari. At han tog af sted.
-Ja, det er jeg også. -Vi skal nok opnå ligevægt. Det lover jeg.
I mellemtiden skal der arbejdes.
Jeg kan godt bruge et fiskenet.
Salvor.
Er det vores morgenmad?
Spøgelsesbløddyr. De er en god proteinkilde,
men de usle kræ lever på stor dybde.
Vi er afhængige af strømmen.
Men venter man længe nok, får man sig et festmåltid.
Så det er altså en sjælden begivenhed.
Vi tager ikke let på gode nyheder.
Tellem er glad for, at I er her.
Tellem er glad for, at Gaal er her.
Dine evner er lige så vigtige. Jeg kunne fornemme dem, da vi...
-Kyssede? -Rørte hinanden.
Mere skal der ikke til.
-Og kysset stod du for. -Du virkede ikke modvillig.
Var det en god illusion, hvis jeg trak mig væk?
Undskyld.
Det mener jeg.
Nogle gange har jeg lidt for let ved at antage andre ansigter, ikke?
Ikke alle har vist sat pris på din evne.
Folk derhjemme så et uhyre. Så det forvandlede de mig til.
Inden jeg kom hertil, kunne jeg mærke, hvordan det gibbede i folk, når de så mig.
Gjorde jeg det?
En smule.
Men tro mig.
Du bliver tættere knyttet til folk her end alle andre steder.
Det er det gode her. Ingen kan gemme sig.
Godt. Jeg er hundesulten. Kom.
Godt.
-Ja, jeg har den. -Vend den om.
Hvad er det?
Kan du mærke noget?
Smerte. Det er, som om de skriger.
Det ville du også gøre, hvis du blev kogt levende.
Vi taler om at være seende, men sproget er så upræcist.
Alle sanserne er i spil, også hørelsen. Generel empati.
-Jeg har aldrig følt... -Verden åbner sig for dig, mit barn.
Her er du blandt ligesindede. Vi er stærkere, når der er harmoni.
Måske holder vi os til bladene.
Hvorfor? Planter føler også smerte.
Træer sender kemiske signaler gennem rødderne, når de føler sig truede.
Er det da ikke et skrig?
Lidelse er en del af livet.
Mennesker foregiver noget andet, men deres evne til at ignorere andres lidelse
giver grobund til udskejelser, egoisme og erobringer.
Den mand, der ejede alt det her, kejser Kandar...
...elskede at bade i et violet farvestof, man udvandt af bløddyrene.
Derfor er der så få tilbage.
Han døde af fråseri, ung og lilla.
Vi er anderledes. Vi viger ikke bort fra den smerte, vi forårsager. Vi hylder den.
Hvis man mærker alt, tager man ikke mere, end man har behov for.
Har du mistet appetitten?
Jeg prøver bare at forstå, at alt, hvad jeg spiser fra nu af,
skriger ad mig hele vejen ned.
En ringe pris for sandheden.
Er jeg så endelig seende?
Der er lidt flere trin, men du er ikke længere blind.
-Jeg kæmper for at se. -Som en nyfødt.
Hejsa. Tro det eller ej, så ledte jeg faktisk efter jer.
Det er et fantastisk sted.
Vi springer tilfældigt.
Kun en anden rumulk kunne vide, hvor vi dukkede op.
-Hvad har du gjort? -Nej, vent.
Jeg fik koordinaterne af en mand, der hedder Hari Seldon.
Han er god til at forudse ting.
Vi vogter nøje over vores bevægelser. Ingen må kende dem med livet i behold.
-Rummet gør kort proces med dig. -Nej. Jeg har noget til dig.
-Opalesk. -Ja.
Behold den. Indånd den, spis den, gør, hvad du vil.
Stiftelsen laver dem og kan skaffe flere.
Opalesk-syntetisering er umulig.
Og dog lykkedes det Seldons små forskere at knække koden.
Jeres modifikationer har gjort jer afhængige af det.
Af mikronæringsstoffet.
Jeg ved ikke, om det var Imperiet, der gjorde det mod jer, men de udnytter det.
De bruger det til at styre jer. Hvor mange af jeres børn tager de?
Ti procent af vores afkom er navigatører for dem.
Ja. For ellers får I ikke noget opalesk.
De siger, at resten af jer derfor er frie.
I er ikke frie.
De kan stoppe leverancerne,
hvis Cleon beslutter, at han ikke har brug for jer længere.
Men det har han.
Har du kigget på mit skib? Scan det.
Kan du se, hvad det ikke har brug for? Rumulknavigatører.
Hvad sker der mon, når Imperiet får den teknologi?
Vil de så stadig sende jer jeres vitaminer?
Du vil samarbejde med os.
Og vores betaling vil være opalesk?
Betalingen er opalesk, men belønningen er frihed.
Så I kan beholde jeres døtre og sønner og hele sværmens afkom.
Så I kan leve i fred. Kan du forestille dig,
hvis I bare frit kunne flyde ud i universets store hav?
Vi er skabt til at flyde ud, som du siger.
At flyde ud af galaksen til universets store hav.
Ja. Og I kan opnå den frihed.
I skal bare hjælpe os med at losse Imperiet i løgene.
Hvis det skal skæres ud i pap...
...ophører det genetiske dynasti.
-Jeg var i gang med at se det. -Bare ærgerligt.
-Han tror, han kan ændre sig. -Han har fået trang til at avle.
Jeg er ikke næsegrus af beundring.
Kom.
Beklager forstyrrelsen.
Hun-Bøjer har set på optagelserne fra Siwenna og vil gerne tale med dig.
Jeg har aldrig set en så lille singularitet-fold før.
Et selvtænkende skib.
Vores kontakt på Siwenna mente, at det var en form for organisk teknologi.
Kan Stiftelsen drive deres skibe ved at dyrke hjernevæv uden en vært?
-Hvad laver du? -Er hun okay?
Hvad foregår der? Er det sådan, du siger ja til aftalen?
Opalesken er fristende, men risikoen er for stor.
Du har ret.
Ti procent af vores afkom afgiver vi til Imperiet.
Men hvis Imperiet finder ud af, at vi har talt med dig, vil de kræve 20.
Det kan vi ikke tåle.
Jeg har fået en besked fra Hjemme-Sværmen.
Det hviskeskib, I er ude efter, er i rumulkenes varetægt.
-Jeg vidste ikke, I kunne det. -Lad os flyve ud efter det.
Nej. Hjemme-Sværmen er på vej mod os.
Gaal? Hvad er Muldyret? Du tænker det hele tiden.
Muldyret er en erobrer, og vi udgør en trussel mod ham.
Om 152 år finder han os.
Hvor ved du det fra?
Hun kan se frem på det, der kommer, men endnu ikke er sket.
Jeg vil fortælle jer noget. Jer alle sammen.
I mødte Hari Seldon, der ankom sammen med os.
For længe siden udtænkte han en matematisk måde at forudse fremtiden på.
Den var så nøjagtig, at det nærmest var som magi.
Men så opdagede han, at der var outsidere.
-De kunne skabe uorden i matematikken. -Såsom Muldyret.
Og som os.
Jeg var aldrig som mit folk.
Jeg var ensom, og allerede som lille tænkte jeg i tal.
Det var farligt at tænke sådan på min planet, men jeg holdt ikke op.
Tallene varmede mig i kulden. De var mit lys i mørket.
Og en skønne dag bar de mig ud i galaksen.
Og nu tror jeg, at i al den tid havde min hjerne travlt med at tælle
for at forstå en evne, jeg var født med.
Hari forudså mørket.
At Imperiet smuldrede og tog alting med sig i faldet.
Jeg tror, det er derfor, så mange af jer har fundet hinanden nu.
Vi er ikke pludselig blevet flere.
Der er bare så megen lidelse nu.
Skrigene er så meget højere. Det er som jeres kogende bløddyr.
Vi må give tingene et puf i den rigtige retning og udbedre skader,
så det, der kommer i stedet for Imperiet, ikke bliver endnu værre.
I er blevet dårligt behandlet. I skylder ikke nogen noget.
Men hvis vi kommer ud fra vores skjul, vil flere seende stå frem.
Når Muldyret kommer efter os, vil vi være klar.
Det kræver bare fremsynethed og planlægning.
Det kræver tro.
General, vi giver jer Hober Mallow, som forsøgte at få os til at begå forræderi.
Jeg er glad for, at du selv kom til os, Hun-Er-Centrum.
Det var af egeninteresse. Min datter blev afgivet til jeres skib.
Jeg ville se hende.
Og det glæder mig.
Vi har ledt efter et skib, der blev set på Siwenna.
Og her er det så med dig som pilot. Hvem er du?
Godt spørgsmål. Skal vi diskutere det nu...
Vil du skåne ribbenene? Du er Stiftelsens agent. Hvordan virker deres skibe?
Jeg er lidt stakåndet. Jeg har haft travlt med at sælge og...
Okay. Fint nok. Hvis I vil have skibet, så tag da det forbandede skib.
Det er ikke engang mit.
I skal vide én ting om hviskeskibe. De har et stærkt sikkerhedssystem.
Fuck.
Det var godt, Beki. Kom så.
Pis.
AUTOMATPILOT TIL
Lad os se, hvad den dur til.
-Han springer. -Han han ikke flygte.
Der er ikke plads til at udføre et spring.
Det er selvmord. Han tager halvdelen af sværmen med.
Hans skib sprang inden for hangarens areal.
Magikerne har lært et nyt nummer.
Stiftelsens teknologi har overhalet vores.
Deres hviskeskibe er mere adrætte og kan navigere uden rumulkes hjælp.
Der er mere endnu.
Seldon sendte Mellow ud for at mødes med rumulkene
og friste dem med løfter om frihed.
Han kommer fra Smyrno, som Stiftelsen nu råder over,
så vi må antage, at han agerer i deres navn.
Siger du, at rumulkene har brudt med Imperiet?
Nej, men at Terminus overhovedet gjorde forsøget,
tyder på, at Stiftelsen forbereder sig på krig.
Kan de have hyret de Blinde Engle? Er de i stand til at udføre et attentat?
Det er vores problem.
Vi ved ikke, hvad de er i stand til.
Hvad er mine ordrer, Imperium?
Skal jeg afvente at blive indsat...
Fuck.
Ved du, hvad han vil?
Jeg er bange for, han vil imponere mig.
Vi må gøre noget, Bel.
-Lad være, matros. -Brug ikke din rang over for mig.
Du har sagt fra over for ham før.
Du nægtede at adlyde. Skal vi nu blindt parere ordre?
Den ordre, jeg nægtede at udføre, havde kostet mine underordnede livet.
-Er det bedre, når det er civile? -Fuck dig, Glawen.
Ved du, hvad han gør, hvis jeg nægter igen?
-Så dræber han dig. -Nej.
Han dræber dig. Han smider mig i en celle i et par årtier
og tvinger mig til at se din død på indersiden af øjenlågene om og om igen.
En anden vil sgu alligevel føre ordren ud i livet.
Lad os sige, at jeg lader det sive, at jeg har noget tophemmeligt.
Jeg kommer tæt på ham. Jeg omgår hans aura
og de utallige andre ukendte forsvarstiltag og dræber ham.
Så kloner de en ny og fylder ham med det samme lort,
-og så er vi lige vidt. -Men hvis du...
Eller også tager jeg flåden og bombarderer paladset fra rummet.
-Så skaber de tre nye kloner. -Ikke, hvis vi også udsletter de tre.
Hvis det genetiske dynasti afsluttes...
Lad os sige, vi gør det af med Imperium. Hvordan ser det ud?
Ducem Barr sagde, at Stiftelsen er stærk. Den kan tage over.
De kan umuligt være klar. Du ved, hvor stort Imperiet er.
Lad mig sige dig, hvad der sker, hvis Imperiet falder.
For jeg har set områder i rummet, der er sunket ned i lovløshed.
De svage... er bare objekter.
Fuck. Voldtægtsmænd er konger.
De fattige...
De fattige er slaver.
Livet er ikke andet end tomhed...
...og smerte.
Okay.
Hvad?
Jeg er bare...
Jeg måtte nok bare være sikker på, at det virkelig var dig derinde.
Nu hvor du har tænkt det hele igennem...
...er din frygt rationel.
Noget af den er.
Ændrer det noget?
Nej.
Men nu er vi i det mindste bange sammen.
Pragtfuldt. Godt. Det var lige det, jeg håbede på.
Du stråler stadig efter al tilbedelsen.
Jeg må indrømme, at du har en naturlig karisma.
Nogle ville endda kalde den uimodståelig.
Du vil have svært ved at tro det,
men min offentlige charme er resultatet af grundig træning.
Selv blandt Cleonerne er nogle af os mere...
...trygge ved at stå på scenen.
Men jeg er taknemlig for din karisma.
Det har en værdi i folkets øjne, at en mand tager sig en kompetent partner.
Er du ikke enig?
Er der noget galt?
Jeg tænkte bare på...
...at vi aldrig har talt om min familie.
Det har vi da.
Du er dilettant, og alligevel skal du nu være kejserinde.
-Den historie vil tiltale borgerne. -Det, jeg mener, er...
...selvom de er væk, bliver de knyttet til dig.
De bliver din slægt, som de er min.
Så du skal kende dem.
Ja, skønt.
Min skarpsindige far, der aldrig hævede stemmen over for mig.
End ikke da jeg spildte en flaske med uvurderligt pigment ned i mudderet.
Han sagde bare: "Ja, nu er det mudder da pænere."
Min bror, Thurston...
...der engang bar sin sårede makker på ryggen i to døgn,
selvom han selv havde brækket kravebenet.
Min mor...
...som andre opfattede som distanceret...
...men som kunne tegne portrætter af os alle sammen ud fra hukommelsen.
Perfekte gengivelser.
Min søster, Shennin...
...som røg santanniske cigarer, mens hun tog sig af statslige anliggender.
Og som engang i vores barndom
var oppe den halve nat for at jagte en edderkop, så jeg kunne sove.
Og hendes lille søn.
Vores lille Marréos.
Det, der skete med dem, var en tragedie.
Vi vil hædre dem.
Jeg ville ønske, jeg kunne fortælle dem, hvad du betød for deres liv.
Hvor indirekte det så måtte være.
Men det kan jeg ikke.
I stedet fortæller jeg dig det.
At du er her, skyldes en kombination af et usædvanligt held og min nåde.
Til begge dele behøver du kun at sige...
"Jeg er taknemlig."
Jeg er taknemlig, Imperium.
Godt.
Jeg må tale med Daggry, hvor væggene ikke lytter.
-Kan du arrangere det? -Deres vilje ske, min dronning.
Kan vi tale frit her?
Når vi fylder 17, bliver vi taget med rundt til alle Trantors distrikter.
Den store rundvisning.
Der lærte jeg mange fascinerende ting.
For eksempel at det altseende øje ikke virker i varmekanalerne.
-Du kunne bare have sagt ja. -Det er cleonisk tradition.
Hvorfor nøjes med ét ord, når ti er nok?
Selv med ansigtsforvrængerne sætter du vores liv på spil. Det er du med på, ikke?
-Jeg ved det godt. -Gør du?
Det er ikke en leg.
En Daggry forsøgte at stikke af gennem Trantor City. Det kostede ham livet.
-Vi bliver advaret som børn. -Af Demerzel?
Jeg så hende i dag.
Hun dræbte min familie.
På Dags ordre.
Sagde hun det?
Og han bekræftede det.
Hvad så nu? Trækker du dig fra brylluppet?
Så dræber Dag mig. Det ved du godt.
Jeg har været fanget, siden jeg blev valgt som hans brud.
-Hvad skal jeg gøre? -Jeg kan ikke føde det uhyres barn.
Det kan jeg ikke.
Din bror er ikke som dig.
Det passer. Det har jeg vidst, siden vi mødte hinanden.
Dine øjne er anderledes.
-Vi har de samme øjne. -Nej.
Dine er venlige.
Jeg kan ende som ham.
Det tror jeg ikke på.
Jeg bliver gift med Dag. Så meget ligger fast.
Det Cleon-barn, jeg bærer...
Det barn kan have dine øjne.
Min tjener snuppede den på klinikken.
Brug den. Så kan du avle børn.
For pokker. Er du klar over, hvad du beder mig om?
Ægteskabet overflødiggør i forvejen Skumring og mig.
Opdager Dag det, er det en dødsdom.
Jeres genomer er næsten identiske. Dag finder aldrig ud af det.
Han presser dig ud, Daggry.
Du kommer aldrig på tronen. Når du er død, vil det være, som om du aldrig var til.
Men...
...hvis den ene sande arving var dit barn...
...ville dit eftermæle være sikret.
Vil du ikke gerne have det?
Vil du ikke gerne kaste lange skygger?
Jeg har fået at vide, at det ikke gør særlig ondt.
Ingen af delene.
Sareth.
Jeg forhindrede lægerne i at starte befrugtningen,
men efter brylluppet er det for sent.
Det er selvmord.
Nej.
Det er fandeme et ublodigt kup.
Følg med mig.
-Skal jeg sige noget først, eller vil du? -Constant.
Imperium.
-Traditionen tro har vi en gave til Dem. -Har I det?
Er det jeres anger? Er det oprejsning?
Det er et atomaskebæger.
-Absurd. -Krigen er på vej, Imperium.
Profeten sendte os hertil for at forhandle.
Jeres profet er jo for længst død.
Han er tilbage.
Og han har bragt håb med sig. Håb for os alle sammen.
Så hvad er I?
Hans præster?
-Missionærer? -Vi er...
...sælgere.
De har ladet planeterne i de ydre regioner synke ned i vildskab.
De stoler ikke på fremmede.
Men de er glade for et godt show.
Så når vi udbreder budskabet,
skal der lidt gøgl til, før de lytter.
De tre er omvendt
en civiliseret mand.
-Så jeg vil ikke tale ned til Dem. -Kunne du det helt dernedefra?
Vi er sendt hertil for at oprette diplomatiske forbindelser.
For at bede om anerkendelse af Stiftelsen i den galaktiske arena.
Vi søger suverænitet.
I er en kejserlig forpost.
En besiddelse, ikke en partner.
Så enslydende ord.
En alliance med Stiftelsen vil sikre Dem garanti
for det vigtigste, Imperiet nogensinde kan få.
Fred.
Så I er altså kommet for at opføre et maskespil.
I sælger os freden, mens I anstifter oprør bag vores rygge.
Rumulkene har afvist Hober Mallows forsøg på at få dem til at begå forræderi.
Se nu der.
Ægte, måbende, lamslået overraskelse.
Ved du hvad, klerk? Jeg tror på, at du taler sandt.
Men pigen... Hun ser ud til at gå og gemme på noget.
Kom nu, lille ven. Ud med sproget.
Godt.
Samme ansigter. Samme rum.
-Ændrer tingene sig aldrig i Imperiet? -Vagter.
Hvad fanden foregår der?
Kaptajn Timandra så det ved ankomsten.
Der blev registreret to forskellige hjernescanninger.
Hari Seldon.
Dit luskede møgsvin.
Jeg troede, du var imod, at man udøvede sin indflydelse ud over sin levetid,
men du har snydt døden og er desuden rejst mange lysår.
Så sig, hvad du er kommet for at sige.
Jeg er ikke rejst særlig langt.
Resterne af mig befinder sig stadig på Terminus.
Det er bare et lille stykke af mig selv.
Er du på Terminus?
Fascinerende.
Hvorfor er du så også her?
For at understrege klerkens ord.
Og for at advare om, at Stiftelsen ikke er harmløs.
Vi har teknologi, skibe, altødelæggende våben.
At vi vil slutte fred, skyldes ikke frygt for at at tabe,
men at vi med matematisk sikkerhed ved,
at vi i tilfælde af krig vinder.
Ved du godt, at jeg studerede dig?
I min ungdom havde jeg tid til at læse.
Jeg læste dine værker.
Det var foruroligende at erfare, at én mand ikke kan ændre meget,
indtil jeg læste, at lige netop jeg godt kan.
Du sagde, at det genetiske dynasti svækkede Imperiet.
Kan du huske det? Du kaldte os vindruer.
Hvem vil fortælle ham det?
Så gør jeg det selv.
Ikke flere kloner.
Min unge kommende brud varmer allerede min seng.
Snart står der en fjerde trone på podiet.
Dine forudsigelser er forældede, Seldon.
Ligesom du er.
Demerzel, få general Riose til at slå ring om Terminus,
og send forstærkninger i form af skibe fra reserven.
Hvis Stiftelsen har nyttig teknologi,
så lav en liste over den, for den tilhører os.
Javel, Imperium.
Tak for askebægeret.
Constant!
Jeg vidste, at han var i mit sind. Men han forhindrede mig i at sige det.
Han undertrykte din vilje.
Hvad er han for et spøgelse, den mand, I følger?
Han narrer en ældre mand og udnytter en ung piges krop.
Du elsker ham, så du tilgiver ham, men alligevel...
Krænkelsen.
Hvornår lærer vi at være skeptiske, når en thespiner kommer med gaver?
Jeres profet har anbragt jer i en rigtig grim situation.
Før dem bort.
NAVIGATION - SØGNING
INGEN HISTORIE
ANALYSE - TURBINER - SENSORER GYROSKOPER - VEDLIGEHOLD
TILGÅR HUKOMMELSE NAVIGATIONSCACHE
Hvad laver du?
Jeg åbner sgu endelig øjnene.
-Hvad mener du? -Jeg var hernede med Loron i morges.
Vi talte sammen. Han kiggede på den her båd.
Jeg kastede min mønt, og pludselig kunne jeg ikke forudsige kat eller krone.
Nogen blokerede det.
Loron kiggede på den her båd,
for i modsætning til de andre er dens data slettet.
Hvorfor slette data fra en fisketur?
Hvad ville du have gjort, hvis de havde fanget dig?
Jeg var forsigtig. Se her.
De slettede dagens ruter, men de overskrev ikke navigationscachen.
-Båden sejlede et sted hen... -Salvor, stop.
Der sker ting her, du ikke forstår. Det må du bare acceptere.
Nej. Både du og Hari sagde, at det her er større end enkeltpersoner.
Tror du nu, at du kan ændre fremtiden på egen hånd?
-Salvor. -Nej, hør efter.
Jeg fik altid at vide, at jeg var noget særligt.
Det gjorde mig forskruet at tænke sådan.
-Jeg tror ikke, jeg er noget særligt. -Er du sikker?
For de kigger kraftedeme på dig, som om du er deres frelser.
Og det er helt fint. Så længe du ikke begynder at tro på det.
Du behøver ikke stole på dem, men du må stole på mig.
Det er ikke nu, du skal grave i tingene. Forstår du det?
Okay, båd. Lad os se, hvor du var i går aftes.
Det var et uheldigt sted, du valgte at grave.
-Din... -Ikke et ord, min kære.
Vi forsøgte at skåne dig for det her, Salvor. At se ham.
Det gør mig ondt.
Jeg vil have, at stedet her er et tilflugtssted.
Men som jeg fortalte dig, da vi talte om de små dyr ved frokosten,
må man nogle gange tage imod smerten.
For nogle gange er det nødvendigt med lidt død.
Tekster af: Eskil Hein