BASERT PÅ ROMANENE AV ISAAC ASIMOV
Og ned går den.
Det kutter oss i biter.
Bare i tilfelle en av oss begår selvmord av ren kjedsommelighet.
Ville noen av oss fortsatt ha pustet om det var mulig?
Vi sviktet Profeten.
Jeg er ikke så sikker.
De ba oss dra til Keiserpalasset, og se hvor vi er,
- Keiserpalasset. - Ja.
Og dette må være diplomatsalongen.
Takk for at du ikke lo
da jeg skravlet i vei om vin fra Profetens hånd.
Jeg brukte mer enn et århundre på å bli nyttig for ham,
og under en uke på å forkludre alt. Jeg skulle ha beholdt vordalinet.
Vi la merke til dem ved havnen og hentet dem i morges.
De hevder å ha reist hit av diplomatiske grunner.
Hva betyr kappene?
Kirkeskrud. Hari Seldons kirke.
Akkurat når general Riose kommer til De ytre regioner,
tar De ytre regioner kontakt.
Interessant.
Du bør se data fra inngangsporten.
Bør vi fortsette forberedelsene til vielsen med dronning Sareth?
Hvis du da ikke har ombestemt deg.
Det er ingen vei tilbake om jeg gjør dette.
Det blir annerledes for oss begge, men...
...du vil alltid ha en plass her, Demerzel.
Med min nye familie.
Mine barn...
...selv om de ikke ligner på meg.
De vil være Imperium uansett.
Selvsagt.
Jeg takker Imperium for hans velkomsttale.
Jeg ser fram til å herske ved hans side. Og dere skal vite...
Ansiktsuttrykket hans da jeg talte.
...jeg er ikke bare...
Han skjulte det godt, men på nært hold var det litt av et syn.
Det er en liten blodåre her som...
Hvorfor tror jeg at min enjoiner snart lever opp til tittelen?
- Ingen reprimande, bare råd. - Fra deg virker det likt.
Day er betatt av deg. Kanskje fordi du behandler ham med forakt.
Og han er så dum at han ikke føler seg truet av deg.
Men det er en ting du aldri må gjøre med en sånn mann.
Sette ham i forlegenhet.
Jeg skal være forsiktig...
Dronning Sareth den trolovede.
Du hadde alles øyne på deg i dag.
Trantors folk virket som de likte løftene dine.
Takk.
Men du kommer nok med mer enn gratulasjoner.
Nå som bryllupet er kunngjort, ber legene om å møte deg.
En endelig undersøkelse før vi begynner å produsere en arving.
- Vi kan finne tid denne uken. - Jeg er her for å eskortere dronningen nå.
Jeg vet det, Demerzel. Jeg vet hva du er.
Din mekaniske natur.
Jeg må få vite familiehemmelighetene.
Jeg vil ikke leve med ulemper.
Du er velinformert.
Jeg er en menneskelig robot.
Jeg hadde en guvernante som fortalte om forfølgelsen. Alle ble ødelagt.
Er det andre overlevende?
Så vidt jeg vet, er jeg den eneste.
Jeg har tjent dynastiet siden Cleon Is regjeringstid.
Tjente du andre før ham?
Ikke direkte.
Hva betyr det?
Alle roboter var lenge underlagt tre lover.
Jeg var ikke i stand til å skade et menneske eller la et menneske bli skadet.
- Og nå? - Jeg er underlagt bare én lov.
- Som er? - Jeg tjener Imperium.
Og jeg blir snart keiserinne. Det er derfor jeg spør.
Når tiden er inne, vil jeg vite det. Vil du tjene meg?
Jeg vil tjene Imperium.
Takk for interessen.
Jeg er Oran, hoffslege.
Jeg er spesialist på reproduksjon og lignende ting.
Prøv å slappe av.
Vi begynner med å undersøke livmoren,
for å forsikre oss om at du er i stand til å bære Imperiums avkom.
Livmoren min er helt sikkert sterk nok til å bære Cleon-barnet...
...selv om sparkingen er legendarisk.
Ja, ganske sikkert.
Dronningen har stimulert de kongelige eggstokker kjemisk, som vi ba om.
Når dette er over, blir du bedøvet, og vi kan høste eggene.
Dere høster ingenting før Imperium er formelt gift.
- Kall meg gammeldags. - Du er i en vanskelig stilling.
Er det en spøk, Demerzel? Jeg takler enhver stilling.
Da du sa ja til Imperiums frieri, ble livmoren din keiserlig eiendom.
Og du vet vel alt om å være keiserlig eiendom?
Cloud Dominion har like stor interesse i dronningens avkom.
Så vi kan gi råd om høsting. Men til sin tid.
Nettopp. Etter bryllupet skal jeg produsere dusinvis av egg.
Og ikke bry deg om prosessen, Demerzel.
Jeg vet at du har en ordning med min kommende mann, og det er greit.
Dere kan fortsette å leke helligdom og septer.
Jeg bærer gjerne barnet hans mens du gjør strevet.
Dette må gjøres under eggløsning.
Vi stopper nå.
Vi har mange år foran oss.
Vidunderlig!
Jeg håper det du må gjøre med Day for å reversere steriliteten,
er like smertefullt.
Imperiums reversering er en enkel prosedyre.
Nanosondene bruker omtrent 20 sekunder på å lage en ny sædleder.
Det høres i det minste ubehagelig ut. Bare rettferdig.
Greit, dr. Oran. Du har romstert rundt nok for i dag.
- Vi stopper foreløpig. - Ja.
Jeg vil ha et øyeblikk alene med dronningen.
Det er greit.
Du tror at Imperium drepte familien din.
Jeg vet at du kom hit med det i tankene, så bare så det er sagt,
hvis du fantaserer om hevn, tenk på dem.
Foreldrene dine. Søsknene dine. Levende brent av luften rundt seg.
Drept med den presisjonen jeg utfører arbeid med.
86 988 301, 86 988 329...
Gaal?
Salvor?
- Er det noe Tellem har lært deg? - Jeg er lei for det. Jeg...
Hva er det med deg?
Du kan ikke bare gå. Vi må snakke om dette.
- Hari tok skipet mitt. - Han måtte. De aksepterer oss, ikke ham.
Jeg vil ikke bli akseptert av dem. Vi må dra.
Tellem har noen små skip. Vi tar et, under-lys. Det får oss et stykke.
Vi drar ikke. Vi trenger disse folkene.
For Muleselet?
Ingen annen grunn.
Du oppfører deg som om Muleselet er noe abstrakt.
Det er han ikke. Jeg følte ham i hodet, og jeg så deg ligge død.
Så nå er du villig til å satse hele framtiden på Tellem.
Du må begrave de tankene.
Hva er det du tenker som du ikke vil at de skal vite?
Jeg har hørt mye om åpenhet etter at vi kom hit.
På Terminus kunne jeg lese folk som en åpen bok.
Men her? Ingenting.
Jeg kan ikke lese Tellem. Jeg kan ikke lese noen.
Det er noe galt med dette stedet.
Dere er sinte på hverandre. Dere blir gladere når dere har spist.
Jeg blir gladere av å spise.
- Etter at vi spiser hva? - Det er fest.
God morgen.
Det er alltid en stor dag for oss når vi tar imot nye.
Jeg beklager det med Hari. At han dro.
- Jeg også. - Vi vil finne sinnsro.
Det lover jeg.
I mellomtiden er det arbeid å gjøre.
Jeg er god med fiskegarn.
Salvor.
Er det frokosten vår?
Spøkelsesmollusker.
En god proteinkilde,
men jævlene lever så dypt nede.
Vi er avhengige av strømmen.
Men venter du lenge nok, får du et festmåltid.
- Så dette er en sjelden anledning. - Vi tar ikke lett på gode nyheter.
- Tellem er glad for at dere er her. - Tellem er glad for at Gaal er her.
Talentene dine er like viktige. Jeg følte dem da vi...
- Kysset? - Berørte hverandre.
Det er alt som må til.
- Og det var du som kysset. - Det plaget deg ikke.
Hva slags illusjon ville det vært om jeg trakk meg unna?
Jeg er lei for det. Jeg er virkelig det.
Iblant har jeg litt for lett for å skape andre ansikter.
Ser ut som noen ikke likte talentet ditt.
Folk hjemme så et monster. Så de gjorde meg til et.
Før jeg kom hit, krympet folk seg når de så meg uansett hvor jeg dro.
Gjorde jeg det?
Litt.
Men tro meg. Du vil komme nærmere folket her enn noe annet sted du har vært.
Det er det som er så fint her. Ingen kan skjule seg.
Greit. Jeg er skrubbsulten. Kom.
Bra.
- Jeg har den. - Snu den.
Hva er det?
Kjenner du noe?
Smerte. Det var som om de skrek.
Det ville du også gjort om du ble kokt levende.
Vi snakker om å være seere, men språk er upresist.
Alle sansene er involvert. Generell empati.
- Jeg har aldri følt noe... - Du vokser, mitt barn.
Og her er du blant dine egne. Vi er sterkere når det er harmoni.
Kanskje vi holder oss til løvet.
Hvorfor det? Planter kjenner smerte.
Trær sender kjemiske signaler gjennom røttene når de er urolige.
Er ikke det et skrik?
Lidelse er inngangspengene.
Menneskeheten later som noe annet, men deres evne til å ignorere andres lidelse
gir rom for overflod, ødselhet og erobring.
Mannen som eide alt dette, keiser Kandar,
elsket å bade i et lilla fargestoff som ble hentet fra molluskene.
Det er derfor det er så få igjen.
Han døde av overflod, ung og lilla.
Vi er annerledes. Vi unnviker ikke smerten vi forårsaker. Vi ærer den.
Hvis du føler alt, tar du ikke mer enn du trenger.
Mistet appetitten?
Jeg prøver bare å la det synke inn at alt jeg spiser
kommer til å skrike til meg hele veien ned.
- En lav pris for sannhet. - Betyr det at jeg omsider er seende?
Det er noen steg til, men du er ikke blind lenger.
- Så jeg myser. - Som en nyfødt.
Hei. Tro det eller ei, jeg lette etter dere.
Dette stedet er fantastisk.
Vi springer tilfeldig.
Bare andre spacere ville visst hvor vi drar.
- Hva har du gjort? - Nei, vent.
Jeg fikk disse koordinatene av en mann som heter Hari Seldon.
Han er god til å forutse. Det er det han driver med.
Vi vokter bevegelsene våre godt. Ingen kan vite noe og fortsette å leve.
- Rommet vil drepe deg raskt. - Nei. Jeg har noe til dere.
- Opalesk. - Ja.
Behold det. Pust den, spis den, hva du vil.
Stiftelsen lager det og kan lage mer.
Opaleskframstilling er umulig.
Likevel har Seldons glade, små forskere funnet en metode.
Modifiseringene deres har gjort dere avhengige av disse greiene,
dette mikronæringsstoffet.
Og jeg vet ikke om Imperium gjorde det mot dere,
men jeg vet at de har utnyttet det.
Dette er det de bruker for å kontrollere dere. Hvor mange av barna tar de?
Ti prosent av avkommet vårt navigerer for dem.
Eller så får dere ikke opalesket.
Og de sier at det betyr at resten av dere er fri.
Dere er ikke fri. De kan stoppe tilførselen når som helst
hvis Cleonen på stolen i midten bestemmer at han ikke trenger dere.
Men han trenger oss.
Har du sett på skipet mitt? Skann det.
Ser du hva det ikke trenger? Spacer-navigatører.
Hva tror du vil skje når Imperium får tak i sånn teknologi?
Tror du at de vil fortsette å sende vitaminene deres?
Du vil at vi skal samarbeide.
Og vil betalingen bli opalesk?
Betalingen blir opalesk, men belønningen blir frihet.
Beholde døtrene og sønnene deres og hele svermens avkom.
Leve for dere selv. Kan du forestille deg det
hvis dammen brast og dere kunne sveve ut i universets hav?
Vi ble skapt for å sveve utover, som du sier.
Sveve forbi galaksen og ut i universets hav.
Og den friheten kan dere få.
Dere trenger bare å hjelpe oss å sparke Imperium i ballene.
For de som trenger å få det stavet, jeg avslutter Det genetiske dynasti.
- Jeg så på det. - Synd.
- Han tror han kan forandre seg. - Han har fått ønske om å forplante seg.
Jeg er ikke overveldet av beundring.
Kom inn.
Beklager.
Hun-Bøyer har sett filmen fra Siwenna og vil snakke med deg.
Jeg har aldri sett en så liten singulær-fold.
Et skip som tenker selv.
Vår kontakt på Siwenna trodde det var en organisk databehandling.
Er det mulig at Stiftelsen driver skipene ved å dyrke hjernemasse uten en vert?
- Hva er det du gjør? - Er alt i orden?
Hva er det som foregår? Er det sånn du sier ja?
Opalesket er fristende, men risikoen er for høy.
Du har rett.
Ti prosent av avkommet vårt er tiende til Imperium.
Men får Imperium vite at vi har snakket med deg, vil de kreve 20.
Det kan vi ikke tåle.
Jeg har fått en melding fra Hjemsvermen.
Hviske-skipet dere er ute etter, er i Spacer-forvaring.
- Jeg visste ikke at du kunne det. - La oss sette kursen dit.
Nei. Hjemsvermen kommer til oss.
Gaal. Hva er Muleselet? Du tenker på det hele tiden.
Muleselet er en erobrer, og vi er en trussel mot ham.
Han finner oss om 152 år.
Hvordan vet du det?
Hun ser forover mot det som blir, men ikke er ennå.
Jeg vil fortelle dere noe. Alle sammen.
Dere møtte Hari Seldon, som kom hit sammen med oss.
For lenge siden fant han en måte å bruke matematikk på for å forutse framtiden.
Det var så nøyaktig at det nesten var som magi.
Men så oppdaget han at det var utskudd. Folk som kunne forstyrre matematikken.
Som Muleselet.
Og som oss.
Jeg var aldri som folket mitt.
Jeg var ensom, og selv som veldig ung tenkte jeg i tall.
Det var farlig å tenke sånn på min verden, men jeg sluttet ikke.
Tallene varmet meg i kulden. De viste vei i mørket.
Og en dag fraktet de meg ut i galaksen.
Og nå tror jeg at hele tiden mens hodet mitt telte og telte,
var det for å forstå en kraft jeg var født med.
Hari forutså mørket.
At Imperiet ville smuldre opp og ta med seg alt.
Jeg tror det er derfor så mange av dere har funnet hverandre i det siste.
Det er ikke plutselig flere av oss.
Det er bare mange flere som lider nå.
Skrikene er mye høyere. Det er som molluskene deres når de koker.
Vi må gripe inn og ordne opp der vi kan
sånn at det som erstatter Imperiet ikke er verre.
Dere er blitt dårlig behandlet. Dere skylder ingenting.
Men hvis vi slutter å skjule oss, vil flere seende komme fram.
Og når Muleselet kommer for å ta oss, vil vi være klare.
Det krever framsyn og planlegging.
Det krever tro.
General, vi gir deg Hober Mallow, som prøvde å gjøre oss til forrædere.
Jeg setter pris på at du kom selv, Hun-Er-Sentrum.
Jeg hadde interesse av å komme.
Skipet ditt fikk datteren min som offer.
Jeg ville møte henne.
Og det lyser meg opp.
Vi har lett etter et skip som ble sett på Siwenna.
Og her er det med deg bak spakene. Hvem er du?
Godt spørsmål.
Skal vi diskutere det nå...
Spar ribbeina dine. Du er agent for Stiftelsen.
- Hvordan fungerer skipene deres? - Jeg mistet pusten. Jeg har solgt godt...
OK, greit. Greit.
Vil dere ha skipet, her er det fordømte skipet.
Det er ikke engang mitt.
Det er noe du bør vite om hviske-skip.
De har et robust sikkerhetssystem.
Faen.
Flink jente, Beki. Kom igjen.
Faen.
AUTOPILOT PÅ
La oss se hva denne jenta kan gjøre.
- Han springer. - Umulig.
Det er ikke nok plass til å springe.
Han tar med halve svermen.
Skipet hans sprang inni hangaren.
Magikerne har lært et nytt triks.
Stiftelsens teknologi har forbigått vår. Hviske-skipene deres er smidigere,
og de kan navigere uten hjelp av spacere.
Det er mer.
Seldon sendte Mallow for å møte spacerne og friste dem med løfter om frihet.
Han kommer fra Smyrno, som Stiftelsen besitter,
så vi antar at han handler i deres navn.
Har spacerne brutt lojaliteten til Imperium?
Nei, men det faktum at Terminus engang forsøkte,
tyder på at Stiftelsen forbereder seg på krig.
Kan de ha hyret de blinde englene? Er de i stand til attentater?
Det er problemet vårt.
Vi vet ikke hva de er i stand til.
Hva er mine ordrer, Imperium?
Skal jeg være klar for utplassering...
Faen.
- Skjønner du hva han vil? - Jeg er redd han vil imponere meg.
Vi må gjøre noe, Bel.
- La være. - Ikke bruk graden din.
Du reiste deg mot ham én gang.
Du fulgte ikke ordre, og nå skal vi adlyde blindt?
Ordren jeg nektet, ville fått mannskap drept. Folk jeg hadde kommando over.
- Og sivile er bedre? - Dra til helvete.
Du vet hva han gjør om jeg nekter igjen.
- Dreper deg. - Nei.
Han dreper deg.
Han ville satt meg i en celle i et par tiår
og vist meg et hologram av din død, plassert bak øyelokkene.
Og noen andre vil utføre ordrene uansett.
La oss si at jeg hinter om at jeg har noe topphemmelig.
Jeg kommer nær ham. Kommer forbi auraen
og de andre forsvarsverkene vi ikke vet om, og dreper ham.
De dekanterer en ny, legger inn samme dritt,
- og vi er der vi startet. - Hvis du må...
Eller jeg bruker flåten til å blåse palasset i luften.
- Nå dekanterer de tre nye. - Ikke om vi sprenger de tre nye også.
Og hvis de avslutter Det genetiske dynasti...
La oss si at vi knuser Imperiet. Hvordan vil det bli?
Ducem Barr sa at Stiftelsen er sterk. Den kan overta.
De kan umulig være klare. Du vet hvor stort Imperiet er.
La meg fortelle hva som skjer om Imperiet faller.
Jeg har sett områder i rommet som har endt i lovløshet.
De svake er objekter.
Voldtektsmennene er konger.
De fattige...
De fattige er slaver.
Livet er ikke annet enn tomhet...
...og smerte.
OK.
Hva da?
Jeg bare...
Jeg måtte nok forsikre meg om at det virkelig var deg der inne.
Nå som du har tenkt gjennom det...
Frykten din er rasjonell.
Noe av den er det.
Forandrer det noe?
Nei.
Men nå er vi i det minste redde sammen.
Det var akkurat det jeg ville.
Du gløder fortsatt etter all beundringen.
Jeg innrømmer at du har naturlig karisma.
Noen vil til og med si overstadig.
Det er nok vanskelig for deg å tro,
men min egen offentlige sjarm er et resultat av kultivering.
Selv blant Cleonene er noen av oss mer...
...fortrolige med scenen enn andre.
Men jeg er takknemlig for karismaen din.
Det er en offentlig verdi i en mann som aksepterer en dyktig partner.
Er du ikke enig?
Er det noe i veien?
Jeg tenkte bare på at vi aldri har snakket ordentlig om familien min.
Det har vi.
Du er en dilettant, og likevel blir du nå keiserinne.
Det er en historie borgerne vil like.
Det jeg mener...
Selv om alle er borte, blir de forbundet til deg.
De blir like mye din slekt som min.
- Så jeg vil at du skal bli kjent med dem. - Så hyggelig.
Min rolige far som aldri hevet stemmen mot meg.
Ikke engang da jeg helte en ampulle med uvurderlig orkidepigment i sølen.
Alt han sa, var: "Sølen er penere nå."
Min bror Thurston,
som en gang bar en skadet kamerat på ryggen i to dager
selv om hans eget kragebein var brukket.
Moren min, som jeg vet at andre så på som fjern,
men som kunne tegne ansiktene våre etter minne.
Hvert eneste med fullstendig likhet.
Søsteren min Shennin,
som røkte santanniske sigarer mens hun diskutere statsanliggender.
Og en gang, da vi var yngre,
jaktet hun halve natten på en edderkopp, så jeg fikk sove.
Og den lille sønnen hennes.
Vår lille Marréos.
Det som skjedde med dem, var en tragedie.
Og vi skal ære dem.
Jeg skulle så gjerne fortalt dem hvordan du påvirket livet deres.
Selv om det er indirekte.
Men det kan jeg ikke. Så jeg forteller deg det i stedet.
Og du er her ved en uhyggelig kombinasjon av hell og min nåde.
Alt du må si når det gjelder begge deler, er: "Jeg er takknemlig."
Jeg er takknemlig, Imperium.
Bra.
Jeg må snakke med Dawn et sted ingen hører det.
- Klarer du det? - Din vilje er min, min dronning.
Kan vi snakke fritt her?
Når vi blir 17, blir vi tatt med til alle distrikter på Trantor.
Den store omvisningen.
Jeg lærte mye fascinerende under min.
For eksempel at occuliene ikke fungerer i varmeavlederne.
Du kunne bare sagt ja.
Det er en cleonsk tradisjon. Hvorfor bruke ett ord når du kan bruke ti?
Du vet vel at selv med ansiktforvrengerne risikerer du begges liv med dette møtet?
- Jeg vet det. - Jaså?
Dette er ikke en lek.
En Dawn prøvde en gang å flykte fra palasset og gjennom Trantor City.
Han døde. Den advarselen får vi alle fra barndommen.
Fra Demerzel?
Jeg møtte henne i dag.
Hun drepte familien min.
Etter Days ordre.
Fortalte hun det?
Og han bekreftet det.
Så hva skjer? Trekker du deg fra ekteskapet?
Da dreper Day meg, og det vet du.
Jeg har vært en fange siden da jeg ble valgt som hans brud.
- Hva vil du ha av meg? - Jeg kan ikke få barn med det monsteret.
Det kan jeg ikke.
Broren din er ikke som deg.
Det er sant. Jeg har visst det helt siden vi møttes.
Øynene deres er ulike.
- Vi har samme øyne. - Nei.
Dine er snille.
Jeg kan bli som ham.
Det tror jeg ikke.
Jeg skal gifte meg med Day. Det er sikkert.
Cleon-barnet jeg bærer...
Det barnet kan ha dine øyne.
Tjeneren min tok den fra medisinrommet.
Bruk den, og du kan bli far.
Guder. Forstår du hva du ber om?
Ekteskapet gjør at jeg og Dusk kan ofres.
Om Day får vite dette, er det en dødsdom.
Genene deres er nesten identiske. Day får aldri vite det.
Han fjerner deg, Dawn.
Du får aldri sitte på tronen.
Og når du er død, blir det som om du aldri eksisterte.
Men...
...hvis arvingen var din...
...ville ettermælet ditt vært sikret.
Vil du ikke det?
Vil du ikke kaste skygge?
De sier at prosedyren ikke er særlig smertefull.
Ingen av delene av prosedyren.
Sareth.
Jeg stoppet legene i å starte befruktning, men etter bryllupet får vi ingen sjanser.
Dette er selvmord.
Nei.
Det er et kupp uten blod.
Bli med meg.
- Skal jeg eller du snakke først? - Constant.
Imperium.
- Etter skikken har vi en gave til deg. - Jaså? Er det angeren deres?
Er det kompensasjon?
Det er et atomisk askebeger.
Absurd. Krigen kommer, Imperium. Profeten sendte oss hit for å forhandle.
Profeten deres gir sterke ordrer til å være for lengst død.
Han har kommet tilbake.
Og han hadde med seg håp. Håp for oss alle.
Så hva er dere?
Prestene hans?
- Misjonærer? - Vi er...
Selgere.
Du har latt planetene i De ytre regioner gli inn i villskap.
De stoler ikke på fremmede, men de liker en forestilling.
Så når vi bringer dem budskapet, må vi spille litt for dem før de kan høre det.
Dere tre på den annen side
er en sivilisert mann. Så jeg skal ikke snakke nedlatende til deg.
Kunne du det fra der nede?
Vi ble sendt for å starte diplomatiske forbindelser.
for å be om anerkjennelse av Stiftelsen på den galaktiske scenen.
Vi ønsker selvstyre.
Dere er en keiserlig utpost.
En eiendom, ikke en partner.
Ordene ligner.
En allianse med Stiftelsen gir deg garantier
for det viktigste Imperium kan
Fred.
så dere kom for å gi en forestilling.
Selger oss fred mens dere starter opprør bak ryggen vår.
Spacerne har avslått deres Hober Mallows forsøk på å lede dem til forræderi.
Se på det.
Genuin måpende overraskelse.
Vet du, fader... Jeg tror du snakker sant.
Men jenta ser ut som hun har noe å si.
Kom igjen, vesla. Ut med det.
Greit.
Samme ansikter. Samme rom.
- Forandrer ingenting seg i Imperiet? - Vakter.
Hva i helvete foregår her?
Kaptein Timandra så det ved porten.
Det ble oppdaget doble hjerneskanninger.
Hari Seldon.
Din sleipe lille dritt.
Jeg trodde du var imot å bruke innflytelse utover ens egen levetid,
men du har narret døden og reist flere lysår i tillegg.
Så fortell det du har å si.
Jeg har ikke reist særlig langt.
Det som er igjen av meg, er fortsatt på Terminus.
Dette er bare en tynn strimmel av meg.
Er du på Terminus? Det er fascinerende.
Så hvorfor er du her også?
For å understreke min prests ord.
Og for å advare om at Stiftelsen ikke er tannløs.
Vi har teknologi, skip og våpen som kan legge øde.
Vi ber om fred, ikke fordi vi frykter at vi vil tape,
men fordi vi vet med matematisk sikkerhet
at hvis det blir krig, vinner vi.
Jeg studerte deg.
Jeg hadde tid til å lese i min ungdom.
Jeg leste deg.
Det var urovekkende å lære at en mann ikke kan endre mye,
inntil jeg leste at jeg kunne det.
Du skrev at Det genetiske dynasti svekket Imperiet.
Husker du det? Du kalte oss druer.
Hvem vil fortelle ham det?
Glem det. Jeg gjør det.
Ingen flere kloner.
En blivende brud varmer sengen min alt.
En fjerde trone vil snart dele tribunen.
Forutsigelsene dine er utdaterte, Seldon. Akkurat som du er.
Demerzel, be general Riose danne et stengsel rundt Terminus,
og gi ham skip fra Reservestyrken.
Hvis Stiftelsen har teknologi som er verd å
lag en fortegnelse over den, for den tilhører oss.
Ja, Imperium.
Takk for askebegeret.
Constant!
Jeg visste at han var i hodet mitt.
Men jeg kunne ikke si det, for han ville stoppet meg.
Han undertrykket viljen din.
Hva slags spøkelse er denne mannen dere følger?
Som holder en eldste i mørket og utnytter en jentes kropp.
Dere elsker ham og vil tilgi ham, men likevel. Krenkelsen.
Når skal vi lære å tvile når en thespiner kommer med gaver?
Profeten din har satt deg i en veldig dårlig stilling.
Før dem bort.
NAVIGASJONSDATA - SØK
INGEN HISTORIE
DIAGNOSTISK - SENSORER - VEDLIKEHOLD
GÅR INN I MINNE
Hva er det du gjør?
Åpner omsider øynene.
- Hva mener du? - Jeg var her i dag med Loron.
Vi snakket sammen.
Han så bort på båten,
jeg kastet mynten, og plutselig kunne jeg ikke skille katter og kroner.
Noen blokkerte meg.
Loron så på denne båten,
for i motsetning til de andre er dataene slettet.
Hvorfor slette data fra en fiskebåt?
Hva ville du gjort om de hadde knepet deg?
Jeg var forsiktig. Se.
De slettet dagens rute, men skrev ikke over navigasjonsminnet.
- Båten dro et annet... - Salvor, stopp.
Det skjer ting her som du ikke forstår. Og akkurat nå må du bare akseptere det.
Nei. Både du og Hari sa at dette er større enn én person.
Og nå tror du at du kan endre framtiden alene?
- Salvor. - Nei. Hør på meg.
Jeg vokste opp med å høre at jeg var spesiell.
Og det gjorde meg rar å tenke sånn.
- Jeg tror ikke jeg er spesiell. - Er du sikker?
Alle ser på deg som om du er den jævla frelseren deres.
Og det er greit. Så lenge du ikke begynner å tro det.
Du trenger ikke å stole på dem, men du må stole på meg.
Dette er ikke tidspunktet til å nappe i tråder. Forstår du det?
OK, båt. La oss se hvor du var i natt.
Dette er en uheldig tråd å nappe i.
- Din mo... - Ingen ord, kjære.
Vi prøvde å spare deg for dette, Salvor.
Å se ham.
Jeg beklager.
Jeg vil at dette skal være et fristed.
Men det er som det jeg sa da vi snakket om de små skapningene,
iblant må man absorbere smerten.
For iblant er det nødvendig med litt død.
Tekst: Evy Hvidsten