PAGAL AIZEKO AZIMOVO ROMANUS
Atsikėlei net anksčiau nei įprastai.
Keisti sapnai.
Daug ginčų su nepažįstamaisiais.
Manau, kalta ši vieta.
Čia skverbiasi kitų žmonių sapnai.
Džiaugiuosi, kad nesu mentalikas.
Pasivaikščiosiu.
Visada atsikeli prieš aušrą?
Tik norėjau apžiūrėti paplūdimį.
Tavo motinos prisiminimuose pilna vandens.
Kaip tai padarei?
Vadiname tai mintijimu.
Savo minčių neišsakai, bet mintiji.
Ne taip. Tu tiesiog kalbi mintyse.
- Neįžvelgiu skirtumo. - Tai visai kas kita.
Telema išmokė mus pasitelkti muziką, kad susikauptume.
Čia mano tono aukštis.
Jei pagalvoju apie šį garsą, mintiju.
Tu irgi turi savo garsą.
Visi čia esantys turi.
Turiu švilpuką.
Nežinau tavo tono aukščio, bet jis ne toks.
Taip, to ir reikėjo tikėtis.
Iš kur visa tai žinai? Telema išmokė?
Dalį išmokė ji.
Visada galėjau suprasti, ką galvoja žmonės.
Štai kaip tai nutiko.
Galiu parodyti.
Ne!
Ne! Tėti!
Žmonėms nepatiko, kad žinau, ką jie galvoja.
Jie kaltino ir mano šeimą.
Telema tave išgelbėjo.
Ji išgelbėjo mus visus.
Čia taip tylu.
Visi kalbasi, bet mintija.
Kalbėti garsiai yra nelabai mandagu.
Pasakiau jiems, kad nori apie juos sužinoti.
Galėjau matyti ir jausti viską, ką jie patyrė.
Visą tą skausmą ir kančias.
Ir palengvėjimą.
Dabar žinai, kodėl esame priversti slėptis.
Mes daug ką žinome.
Žinome, kai karaliai yra nieko verti ar kai vyrai nusuka į kairę.
Todėl mūsų likimas susiklosto keliais būdais.
Mus laiko dievais tarp žmonių arba vilkais tarp avių.
Būti dievu pabosta, patikėkit manim,
o tapęs vilku būsi užmuštas.
Pikta minia greit susiburia.
Išvadina tave „velniu“, „kosmoso išgama“.
O po to paskerdžia kaip Džosajų.
Man patinka mano planas, kai laikomės nuošaliai.
Mums reikia jūsų pagalbos.
Dėl tavo psichoistorijos.
Aiškiai regiu tai jos galvoje.
Pirmoji krizė, Antroji krizė. Fondas pakeičia žlugusią imperiją.
Ar suradai mus sekdamas savo planu? Jame mes buvom pavadinti Antruoju Fondu?
Logiška išvada.
Bet aš neturiu kuo remtis.
Tai ne mūsų kova.
Man nerūpi Imperija. Nerūpi jūsų Fondai.
Mes netapsime jūsų armija.
Tada tapsite atsitiktinėmis aukomis.
Po daugelio metų į valdžią ateis mentalikas, kaip tu.
Jį vadins Mulu.
Jis sunaikins viską, ką čia sukūrėte.
- Gaalė tą matė. - Matė?
Ateitį?
Mūsiškiai daug ką sugeba, bet išties numatyti ateitį?
- Ne. - Čia tu klysti.
Gaalė regi tikrą ateitį.
Ir gali tau parodyti.
Pamačiusi melą, jį atpažinsiu.
Nagi.
Aš nieko prieš.
Nežinau, ar aš to noriu.
Ar aš meluoju?
Pajutai. Žinai, kad tai tikra.
Ar Salvorė žino?
Taip.
Ji atrodo tavo amžiaus, bet ji - tavo dukra?
Taip, truputį kebloka.
Man nereikia žinoti visos istorijos. Tik tai, kaip jautiesi.
Žinau, nori ją išgelbėti. Nes myli ją.
Mes ką tik susitikome.
Jauti, kad turėtum ją mylėti, bet keista, kad nesi tuo tikra.
Ji tavo įsčių vaisius ir panašiai.
Tikrai keblu.
Negaliu susitaikyti su neišvengiama ateitim ir tu neturėtum.
Mūsų veiksmai turi kažką reikšti.
Tikrai noriu tuo tikėti,
bet jei nemanai, kad tai, ką tau parodžiau - ateitis, tai kas tada?
Tavo Haris gali pasakyti, kad tai tikėtina ateitis, bet aš nežinau, ir tu taip pat,
nes ją paveikė jo suformuotos percepcijos.
Kol nebūsi pasirengusi ištirti, ką gali nuveikti,
nesuprasi, ką iš tiesų reiškė ta vizija.
O aš negalėsiu tau padėti.
Turiu galvoti apie savo vaikus.
Beje, šiandien Salvorės gimtadienis.
Sveiki atvykę į Trantorą. Netrukus nusileisime žiedo stotyje.
Gal padėti jums išlipti iš gulto?
Gerai, ačiū.
Aš - brolis Konstanta. Kuo jūs vardu?
Skaisti šviesa.
Labai gražu.
Aš anksčiau nebuvau sutikusi pilotės.
Mes - žmonės.
Taip, žinau. Aš tik...
Nežinojau, kad genetinė inžinerija gali būti tokia elegantiška.
Tai menas, kurį nuolat tobuliname,
nors jį pradėjo Imperija prieš 600 metų,
tada buvome pasmerkti vergovei.
Nuostabus vaizdas, tiesa?
Ar Trantoras - išties galaktikos centras?
Netiesiogine prasme.
Ši išskirtinė savybė priklauso milžiniškai juodajai skylei.
Jei atvirai, nesu tikras, ar tai tiesa net ir perkeltine prasme.
Sunku įsivaizduoti, kad tokia vieta žlugtų.
Gyvybė pirmiausia užgęsta pakraščiuose.
Prireiks laiko, kol puvėsis pasieks šerdį.
Sveiki atvykę į Trantoro stotį, Galaktikos pasididžiavimą.
Manote, kad Imperijus perpras mūsų misiją?
Geriausia tikėtis, kad susidursim su pasipriešinimu.
Sveiki atvykę į Trantorą, Imperijos centrą.
Net drąsiausiose svajonėse nesitikėjau dar sykį pamatysianti šį vaizdą.
Atsiprašau. Keistai nuskambėjo. Aš...
Įsivaizdavau tai vaikystėje.
- Prieikit prie linijos. - Kitas.
Sveiki atvykę į Trantorą. Ženkit pirmyn.
Kelionės tikslas?
Aš - pasiuntinys iš Terminuso, Pakraščių atstovas.
Atvykau užmegzti diplomatinių ryšių.
Iš Pakraščių? Kaip egzotiška.
Deja, manau, kad Imperija nebepripažįsta
daugumos tų planetų.
Taip, dar vadinamų „barbarų pasauliais“.
Būtent apie tai mes, barbarai, ir atvykome pasikalbėti, Timandra.
Išduosiu laikiną vizą. Dabar jūs įtrauktas į sistemą.
Rytoj prisistatykite į Išorinį biurą.
Praeikite pro skenerį.
Nežinojau, kad jūs dviese.
Mes nesusituokę.
Ateikite kartu su juo. Esate įtraukta į jo vizą.
Ačiū, Timandra.
Ji buvo labai draugiškai šiurpinanti.
Nesustokite.
Čia rašo, kad mūsų viešbutis yra Sansaido stotyje 1.12.
- Gerbkite ir mėgaukitės taika. - Kol kas dar neisim į viešbutį.
Misionieriaus darbas turi nedaug privalumų.
Bet šįvakar esame Imperijos centre,
o mūsų išlaidas dengia Pranašas.
Esi labai atsipalaidavęs kaip žmogus,
atsidūręs planetoje, pilnoje galimai priešiškai nusiteikusių telepatų.
Gaalė susitvarkys su Telema. Aš mums tik pakenkčiau.
Pirmą kartą per beveik du šimtus metų pamerkiau kojas į tyrą, vėsų vandenį.
Teisingai.
Kojų pirštus, kuriuos neatsimeni gavęs.
Štai dėl ko prisijungei.
Norėjai švelniai patardyti?
Buvai daugiau mažiau nemirtingas.
Perkeltas į kūną tik tapai pažeidžiamesniu.
Kodėl ji taip padarė? Kas ji bebūtų.
Įtariu, kad ruošiesi man pasakyti.
Nesu tikra. Neįžvelgiu tiesioginės naudos.
Maniau, kad taip buvo patvirtinta mano doktrina.
Mesijaus istorija neatsiejama nuo mirties ir prisikėlimo.
Tu jau prisikėlei. Tam ir skirta Saugykla.
Gerai. Statyk už teisingą atsakymą.
Atvirkščiai.
Gal kažkas nerimavo,
kad, jei nepasisaugosi, visus paversi skaičiais.
Gal kažkas norėjo, kad pats įsijungtum į žaidimą.
Aš tau nepatinku, tiesa?
- Aš taip nesakiau. - Manai, kad darau Gaalei blogą įtaką.
Tik nenoriu, kad ji pamirštų,
jog planetose, kurias ji gelbsti, gyvena žmonės.
Gaalė pasielgė su manimi žiauriai.
Ji nežinojo, kad būsi sąmoningas.
Ji jau buvo tai mačiusi.
Kai įkroviau save į „Kranklį“.
Todėl, jei ir nežinojo, tai tik todėl, kad visko neapgalvojo.
Gaalė mane kaltina dėl to, kas nutiko Reičiui, kas nutiko jiems.
Bet aš iki to vakaro nežinojau apie jų santykius.
Jei tu nekaltas, kas tada kaltas?
Į šį klausimą nėra paprasto atsakymo, Salvore.
Kartais pykti lengviau nei pažvelgti tiesai į akis.
Tiesa ta, kad Reičis viską žinojo, ar ne?
Jis žinojo, kad jie pasmerkti.
Nieko nepasakojo. Vis tiek pasirinko būti su ja.
Širdies nesuvaldysi.
Mes visi anksčiau ar vėliau nusidėjome stebuklų troškimu.
Nerimauji, kad Gaalė virs manimi, pames save Plane.
Nepames.
Tol, kol būsi šalia jos.
Jai per daug rūpi, ką apie ją manai.
„Elgetos rauda“.
Labai gerai.
Šitas nukrito. Čia juk ne polipas, ar ne?
Taip, tikriausiai.
Nori užeiti?
Turime šulinį. Gali gerti iki soties.
Vanduo iš tavo šulinio. Mes jį perleidžiame per filtrą.
Jame gali būti vietinių organizmų, kurie būtų pražūtingi mūsų kūnams.
Ir tikrini, ar nėra nuodų.
Atsarga gėdos nedaro.
Be to, per stipriai užsipuoliau Harį.
Atėjau dėl to atsiprašyti.
Jis bando išgelbėti žmoniją.
Aš taip pat. Tuos, kurie to nusipelnė.
Turiu kelis erdvėlaivius, pačius paprasčiausius.
Jais ieškome žmonių, panašių į mus, atsigabenam juos čia.
Ir turim minčių švyturį.
Girdime, kaip regintieji mus atranda, iš paskutiniųjų stengdamiesi čia patekti.
Paprastai jie būna per toli, erdvėlaiviai tiek nenuskrenda,
arba juos pagauna tie, nuo kurių jie bėga.
Ir turime klausytis, kaip jų balsai nutyla.
Atsiprašau, bet galime tai pakeisti.
Žinau, galėtumėt padėti mums įsigyti modernių erdvėlaivių,
kad galėčiau pasiekti daugiau reginčiųjų. Tūkstančius jų.
Galėtume juos įdarbinti, ištobulinti jų įgūdžius,
pakeisti jūsų ateitį.
Gal net būtume teisūs.
Tik norėčiau, kad Haris Seldonas nebūtų su tuo susijęs.
Tu keistai atsiprašinėji.
Tu esi išskirtinė, Gaale Dornik. Nesu mačiusi panašių į tave.
Paprastai, kai kas nors man taip sako, tas žmogus kažko nori.
Ir aš ne kitokia.
Bet pasiūlysiu tau kai ką mainais.
Aš klausau.
Bus geriau, jei parodysiu.
Turi labai ypatingą protą. Norėčiau juo pasivaikščioti.
Ką...
Čia Sinaksas. Kaip tu...
Vanduo tau - galinga asociacija. Šliūkštelėjau vandens... Beje, atsiprašau.
Ir tavo protas tau pasakė, kad meteisi į vandenį.
Polipo mano kišenėje kvapas padėjo tau ten persikelti mintimis.
Jei iliuzija pagrįsta, ji dar įtikinamesnė.
Negalėjome sukurti Salvorės vyriškio, kaip jis ten, Hugas, iš oro.
Mums reikėjo Lorono, kad jį suvaidintų.
Bet ta mažylė soste.
Jūs negalėjot jos paliesti,
o Haris pastebėjo, kad nėra šešėlio, tiesa?
Perkėlei mane į gimtąjį pasaulį.
Ar tai turėjo sugrąžinti mane į vaikystę? Susilpninti mane?
Seni namai atveria senas žaizdas. O tau, regis, jų nestinga.
Gerai, kad būtų sąžininga, atskleisiu savąsias.
Bijau mirties. Ta baimė - paralyžiuojanti, stipresnė už įprastą.
Dabar.
- Privertei jį pakelti. - Mano protas negali judinti daiktų,
bet tai nesvarbu, jei judinsi juos už mane.
Tavo Mulas vizijoje tavęs nedusino.
Tavo protas pagalvojo „Oi“, ir kraujagyslės ėmė sproginėti.
Tai tavo darbas.
Tu sumani.
Tik pažvelk į save. Tau palengvėjo, kad nenuvylei.
Tai silpnybė.
Spėju, Haris panaudojo ją prieš tave daugiau nei kartą.
Tu visada kalbi taip, tarsi būčiau Hario pasekėja. Taip nėra.
Liaukis. Tavo protas nusėtas jo pirštų atspaudais.
Jis niekad nežiūrės į tave kaip į lygią, nors tu už jį pranašesnė.
Pranašesnė ir už mane.
Gaale, aš nesveikuoju.
Žiūriu į savo žmones ir galvoju, kas jiems nutiks be manęs.
Kas galėtų jiems vadovauti.
Mano žmonės sektų paskui tave.
Negali manęs to prašyti.
Aišku, kad galiu. Todėl čia ir atskridai.
Gali net pavadinti juos Antruoju Fondu,
jei nesugalvosi geresnio pavadinimo.
Parodei man ateitį, mane vis dar krečia šiurpas.
Nes jei jis atsiras tik po gero 100 metų, Mulas vis tiek man kelia rūpestį.
Todėl štai ką siūlau.
Atiduosiu tau savo vaikus.
Apmokysiu tave, sustiprinsiu, kad galėtum juos apsaugoti.
Tie patys įgūdžiai leis išsaugoti tavo dukters gyvybę.
O mainais tenori...
Ši planeta priklauso mentalikams.
Šis pasiūlymas skirtas tau ir tik tau.
Haris Seldonas su tuo nebus susijęs.
Ir...
Čia nieko nėra.
„Dvasia“, patvirtink koordinates.
Gerai. Seldonai, kas dabar?
Taip, kažkas čia ne taip.
Šūdas. „Dvasia“, atlik sau patikrą.
Taip.
Ne. Tu šito nepadarysi. Ne šiandien.
Velniop.
Beki. Ramiai.
Norėjau užstrigti kosmoso gelmėse be galimybės grįžti namo.
Beki. Ne, Beki. Nurimk, gerai?
Aš tik pasiuntinys. Ne...
Kas čia per šūdas?
Tau tikrai nepatinka sėdėti ramiai, ar ne?
Ne.
- Kaip tu atsipalaiduoji? - Budžiu.
Tau turbūt sunku.
Galvoti apie trečią krizę, kai Terminusas susidūrė su antrąja.
Jie laimės.
Turi laimėti.
Nors negaliu padėti, jaučiu, kad padedu tau burti armiją
kovoti būtent su tais žmonėmis, kuriuos prisiekiau ginti.
Tikslas - ne susikauti su Pirmuoju Fondu.
Mes tik turim nukreipti juos ten, kur būtina.
O kaip Haris Seldonas Saugykloje? Jis jų kur nors nenukreips?
Paredagavau jo esmines žinias.
Jis žino tik dalį plano.
Bet jis vis tiek toks pat protingas kaip tu.
Ar negali nujausti likusios dalies?
Ką darytų toks kaip aš, jei nenorėtų rizikuoti?
Svarbu, kad kitas Seldonas nežinotų apie tavo egzistavimą.
Vienareikšmiškai svarbiausia. Jo informacija turi būti ribota.
Bet vis tiek norėtum jį stebėti, dėl viso pikto.
Skamba patraukliai.
Pagrindinis Spinduliuotuvas ir Saugykla yra susiję, tiesa?
Jie tam tikra prasme bendrauja.
Juk negalėtum Spinduliuotuvu sekti iš čia Saugyklos, ką?
Kitas Seldonas turi, regis, Spinduliuotuvo dublikatą.
Regis.
Bet, tiesą sakant, Spinduliuotuvas yra vienas, ir mes abu jį turim.
Dėl kvantinės prigimties jis egzistuoja už erdvės laiko ribų.
Tas pats daiktas dviejose vietose.
Taigi, jei žiūri į Spinduliuotuvą, žiūri į jo ranką.
Kur judu paslėpėte Spinduliuotuvą?
Kai jauti, kad istorija trūkteli, trauk.
Trauk.
Sugavome žuvį.
Matau. Gražuolė.
Hari, turiu pasiūlymą.
Kol mudu tabalavom kojomis, įvyko derybos.
Atsiprašau, Hari. Žinau, kad išgirsti bus nemalonu.
Mentalikai seks tik paskui saviškį.
Jei tikrai tiki, kad Antrasis Fondas prasideda čia,
turi leisti vadovauti man.
Ką ji tau pasiūlė mainais, Gaale?
Pasakė, kad padės išgelbėti Salvorę?
Privertė patikėti, kad tai įmanoma?
Žinai, ta moteris gali bet ką įpiršti tavo protui.
Tu negali žinoti, ar tai tavo žodžiai.
Gal reiktų apie tai pagalvoti atskirai.
Truputį atvėsti.
Kas nutiko Makoda Mesoje Helikone, Hari?
Kai buvai jaunas.
Ji išsigando, kai nuvežei ją nežinia kur,
ir pamatė tripirščius pėdsakus dulkėse?
Matot, ką ji daro?
Negali prisikaustyti prie šios moters.
- Hari. - Ne, turit suprasti.
Jei ji gali valdyti tavo...
Jei negali pasitikėti savo protu, kas tau belieka?
Hari.
- Gerai jaučiatės, žyny? - Tik pavargau po skrydžio.
Ir gal mažumėlę padauginau.
Paguldykim jus.
Štai taip.
Gulkit.
Tu šaunuolė, Konstanta.
Žiūrėkit, užkandžiai. Nemokami?
Riešutai, kuriuos laikai, Sivenoje kainuoja savaitės uždarbį.
Bet reginys...
vis tik nemokamas.
Tai bent reginys.
Čia juk tikra Imperija?
O aš maniau, kad čia taip pat,
kaip mūsų skraidančiame furgone, kai linksminam publiką.
Konstanta.
Mano skraistės kišenėje yra vordalino dulkių maišelis.
- Žinau. Ar norite, kad... - Ne.
Gali juos išpilti?
Aš nemanau, kad man užteks jėgų.
Pats paprašėte.
Tam jums jėgų užteko.
Daugiau nei šimtmetį geriu ir esu įjunkęs į miltelius.
Atėjo metas naujovėms.
Gėriau vyną iš Hario Seldono rankų,
nieko skanesnio nebeparagausiu.
Sutinku. Nesvarbu, pripažins jis ar ne,
bet žinau, kad mano tėvą sujaudino Pranašo pasirodymas.
Jo planas turi tikslą, mes visi turime jame vietą.
Gal Sermakas to nemato, bet tavo tikėjimas yra svarbus.
Tikrai.
Jis tyras.
Neabejotinai tyresnis už mano.
Nesu tikras, kad tai, ko šitiek metų nepaleidau, yra tikėjimas.
Nesuprantu.
Kai Haris Seldonas išėjo iš Saugyklos, išvydau jį savo akimis.
Visi ten buvusieji turėjome įrodymą.
Bet tu ir tavo karta
galėjote kliautis tik pasakojimais iš antrų ar trečių lūpų.
Folkloru.
Tuo ir skiriasi įsitikinimas nuo tikėjimo.
Patikėjau tuo, ką mačiau, bet tikėjimas - rimtesnis įsipareigojimas.
O tu visada tikėjai, Konstanta.
Dėl to mano įsitikinimas atrodo... gėdingas.
Sveikinu, žyny Verisofai.
Jūsų apsilankymas Trantore pratęstas neribotam laikui.
Jis sušaukė Galaktikos tarybą? Patricijai niekad nepakyla nuo savo laktų.
Jie - maitvanagiai, užuodę dvėseną, bet niekas nemirė, kol kas.
Imperiumo žmonės...
spėju, nė vienas iš gyvųjų neprisimena, dėl ko buvo pastatyta ši arena.
Dėl kraugeriško sporto.
Trantoriečiai susigrūsdavo tribūnose kaip silkės statinėse pažiūrėti kovų.
Akmenyse buvo išskaptuoti grioviai,
kad tarnams būtų lengviau nuplauti kraują.
Bet aš jus čia pasikviečiau dėl kitokio kraujo reikalo.
Šią areną labiausiai mėgo Vinoseta, Kleono I motina,
paskutinė galaktikos imperatorienė.
Kai po Kleono prasidėjo Genetinė dinastija, mano dinastija,
Vinosetos atmintis išblėso.
Mes ją ištrauksime iš užmaršties.
Imperatorienės ir imperatoriai virsta statulomis.
Ir aš kelioms esu pozavęs.
Gal ir esate jas matę.
Bet aš taip pat esu žmogus,
mano širdis plaka taip pat kaip jūsiškės.
Leiskite pristatyti žmogų,
verčiantį mano žmogišką širdį plakti truputį greičiau.
Sarita Pirmoji.
Debesų dominijos valdovė.
Matote, Vinoseta nebus paskutinė Trantoro imperatorienė.
Nusilenkite naujajai imperatorienei Saritai I.
Jei kas nors nesuprato,
aš užbaigiu Genetinę dinastiją.
Bent jau prisivalgėme, kol puota tęsėsi.
Dėkoju Imperijui už šiltus žodžius.
Nekantrauju valdyti šalia jo.
Noriu, kad visi žinotumėte, jog davusi priesaiką ištekėjau ne už vieno vyro.
Ištekėjau už visų Imperiumo žmonių.
Prisiekiu jums, kad jūsų balsai bus išgirsti.
Jūsų prašymai - mums įpareigojimai.
Jūsų poreikiai - mūsų darbas.
Mes tarnaujame jums. Mes mylime jus.
Mes priklausome jums.
Pilotai.
Kas tu?
Kodėl suteršei Namų spiečių?
Ėmei ir išėjai.
Negali taip elgtis, mums tavęs reikia.
Gaalei tavęs reikia.
Telemos žodžiai tave užgavo, tiesa?
Visa tai apie, kaip ten, Makoda Mesa? Kas tai buvo?
Perspėjimas, aš negalėjau atsikratyti prisiminimo.
Pasirodo, tai ji
išskobė jį man iš galvos,
kad galėtų viešai pademonstruoti, varvantį krauju.
Nežinojau.
Kai nusileidome, aš žinojau, kad viskas išsprūs man iš rankų.
Hari...
Jiems reikia Spinduliuotuvo, Salvore.
Jis „Elgetoje“.
Gaalė jį paslėpė. Nežinau, kur.
Jis nebus panašus į save.
Rask jį ir apgink. Apgink Gaalę. Jai tavęs reikia.
Kalbėjausi su juo. Jam negerai, manau, turėtum...
Laukei manęs?
Taip, aš...
Aš nežinau, kaip viskas susiklostys su Hariu,
bet negalima visą laiką galvoti vien apie planą.
Turi likti vietos ir kitiems dalykams.
Su gimtadieniu.
Čia vaisius.
- Paruošei man dovaną. - Taip.
Iš kur sužinojai?
Telema.
Ačiū, Gaale.
Žinai, galėjai užsiminti.
Nenorėjau, kad blogai pasijustum.
Be to, šiandien mano gimtadienis, tik jei skaičiuoji Terminuso saulės ciklais.
O mes ne Terminuse.
Taip. Aš...
Vis galvoju, kaip viskas būtų pasikeitę, jei būčiau atsidūrusi ten.
Džiaugiuosi, kad turėjai Marę su Abasu.
Norėčiau jiems padėkoti.
Viskas gerai.
Dabar aš ne ten.
Aš čia.
- Taip. - Tai svarbiausia.
Ne.
Tai jis.
Jis išskrenda?
Jos dabar žiūri, kaip tu išskrendi.
Salvorė nesivaržydama spalvingai tave koneveikia.
Loronas išskraidins „Elgetos raudą“ toliau nuo jų akių,
tada nutupdys, kad galėtume pratęsti paiešką.
Surasime tavo Pagrindinį Spinduliuotuvą.
O tada jį sunaikinsi.
Žinoma, su malonumu.
Gaalė - tikra reginčioji.
Hari, man nereikia tavo kaleidoskopo.
Šiandien aš išėjau ir palikau jas ginčo vidury.
- Tu mane privertei? - Geras klausimas.
Tau nebūdinga, tiesa? Pasitraukti iš ginčo.
Kas dabar?
Melsti išsaugoti man gyvybę?
Nekenti visų, kurie nesugeba to, ką gali tu, tiesa?
Tu analizuoji šablonus.
Žinai, ką daro taviškiai.
Tų, kurie nukrypsta nuo daugumos, laukia smurtas,
išnaudojimas, žiaurumas, paslaptys, žudynės.
Žudynės? Tu smerki žudymą.
Veidmainė.
Tai ne nužudymas.
Niekad nenužudyčiau saviškio.
Gaalė žinos, kad tu tai padarei.
Ir Salvorė.
Aš kontroliuoju tai, ką žino Gaalė ir Salvorė.
Joms bus paaiškinta mūsų mirties filosofija.
Kad žudome tik tada, kai būtina.
Tam, kad pramistume ar apsigintume.
Pirmiausia mane nuskandinsi, tiesa?
Taip.
Venikai.
Tai nesustabdys plano. Vis dar tikiu.
Tikiu Gaale.
Neišeik, kol jis nemirs.
Hari, metas grįžti į slėptuvę.
Hari, stok!
Haritonai Seldonai.
Aš saugus. Yra modelis. Perpratau skaičius. Perėjau pagal modelį.
- Takas? - Tu jo nematai?
Pasitrauk nuo berniuko.
- Daktare Seldonai. - Daktare Tadž. Tikėjausi jus susitikti.
Turime aptarti jūsų paskutinį pranešimą apie šiuos pranašavimus.
Pranašavimus?
Universitetas nerimauja, kad jūsų išvados gali būti ne taip suprastos.
- Kieno? Kaip? - Žinoma, Imperijos.
„Visos imperijos žlunga“?
Vis dar nesuprantu, kaip.
Svarstote apie ateitį, patikimų institucijų pokyčius,
apie idėjas, gimdančias mintis, kitokias idėjas, debatus.
Argi ne tokia universiteto esmė?
Imperija to nepalaikys dėl akivaizdžių priežasčių,
- taip pat ir labai rimtų. - Taigi...
Taigi, jūsų manymu, išdavystė sakyti: „Visos imperijos žlunga“?
Kalbate apie didelių grupių jėgą paskatinti pokyčius.
Kalbate apie...
- Evoliuciją. - Dr. Tadž, kalbėjomės aną savaitę.
Aš dr. Jana Kain. Bandau surasti kabinetą.
- Dr. Kain? - Jūs rektorė?
Atstovauju imperinius interesus.
Jūs persivedėte iš universiteto...
Iš Kaldos. Tikimybinė analizė ir duomenų vizualizacija.
Jei neturite laisvų kabinetų, aš nieko prieš dalintis. A! Štai čia.
Čia mano kabinetas.
Atsiprašau, maniau, pradėsit dirbti rytoj.
Tamsa atrodo tokia sunki,
bet trauka - silpna. Labai prieštaringa.
Nesidalinsiu kabinetu su ja.
- Daktare Kain... - Prašau, vadinkit mane Jana.
Nemanau, kad gera mintis dalintis kabinetu su dr. Seldonu.
Pagaliau dėl kažko sutariame.
Praleidau čia mažiau nei minutę, bet jau paskatinau jus vienytis.
Nemanau, kad jums reikia nerimauti dėl psichoistorijos, dr. Tadž.
Tokia, kokia yra dabar, psichoistorija ne ką skiriasi nuo duomenų bazės.
Subyra nuo menkiausio bakstelėjimo.
Pranešiu fakulteto dekanui, kad atvykote.
Esu tikra, kad Haris mielai padės jums įsikurti.
- Ką? - Nesijaudinkite, dr. Seldonai.
Manau, kad jūsų teorija - nuostabi.
Jums tik reikia pagalbos paversti ją praktiška.
Kartu nuveiksime nuostabių dalykų.
Priminkit, kuo jūs vardu?
Stipendijos neužteks penkiems bandymų metams.
Ir nereikia. Galim peržvelgti penkerių metų senumo duomenis
- ir pritaikyti algoritmą. - Iš izoliuotos grupės.
- Sutikrinti prognozes su duomenimis. - Būtent.
Genialu.
Ir vėl sutinkame.
Atsiprašau, nenoriu visada kalbėti vien apie darbą.
Kodėl ne? Tai įdomu.
Taip, aš... Ne, turiu galvoje, tai... Taip, tai įdomu.
Man tik smalsu, ar...
ar Kaldoje yra ponas Kainas.
Aišku, kad yra.
Žinoma.
Bet kodėl tau parūpo mano tėvas?
Tėvas? Aš... Ne, turiu galvoje...
Žinau, ką turi galvoje.
Taigi, mitai apie Helikoną - tiesa.
Sidabrinė mėnesiena net ciniškiausius gyventojus paverčia romantikais.
Taip pasakoja legenda.
Rytoj, jei saulei patekėjus jausiesi taip pat,
gal galėsim suplanuoti tikrą pasimatymą.
Gal.
Žinai, teoriškai. Jei sutinki.
Aš gyvenu tam, kad sutikčiau.
Jana!
- Labas. - Ateik.
- Žiūrėk. - Kas?
- Pasiruošusi? - Taip.
- Tau pavyko jį paleisti. - Tik pradinė versija, bet...
- Bet suveiks. - Taip.
Taip ir žinojau!
Nuostabi mintis.
Šitaip vizualizuoti duomenis.
Perkelti juos į kvantinį prietaisą.
Bet iš to nieko neišeitų, jei viskas nesiremtų teorija.
Niekad tau neatsidėkosiu.
Šiandien visomis prasmėmis svarbi diena.
Ir aš tau kai ką turiu.
Pasiruošęs?
Tam, kad jį atidarytum, nereikia jokių įmantrybių.
Tikrai?
Kada...
- Ji. - ...ji.
Po septynių mėnesių.
Jana.
- Nesąmonė. - Tai nuostabi proga,
- pats tą žinote. - Tai proga
- jums atsiknisti. - Taip nedera kalbėti viešumoje.
Kas čia vyksta?
Norit tikėkit, norit ne, bet atnešiau gerų naujienų.
Pasiūlyti akademiniai postai. Profesorių vietos jums abiem.
Strylingo universitete Trantore.
Prisiglaudusiame prie pat Imperijos šono.
Jei liksite čia,
man įsakyta nutraukti finansavimą ir konfiskuoti jūsų darbą.
Bet jei išvyksite, galėsite tęsti.
Imperija paprasčiausiai nori stebėti, ką darote, pasidomėti, ar tai pritaikoma.
Pritaikoma?
Imperijai mūsų darbas išvis nerūpėtų, jei nebūtumėt šnibždėjusi jiems į ausį.
Kalbate, tarsi būtume atskiri vienetai.
Mes visi esame Imperija. Šioji institucija, viskas.
Jie net nebesivargina slėpti šnipinėjimo pėdsakų.
Išmokykite savo šnipus padėti daiktus į vietas.
Jūsų išradimai priklauso universitetui. Slėpti savo prietaisėlį - vagystė.
Mūsų prietaisėlis dar neveikia.
- Jis bevertis. - Nesvarbu!
Jums pateiktas pasiūlymas. Sąlygos - nuostabios.
Būtumėt kvaili, jei atsisakytumėt.
Leisiu jums pasitarti.
Įtikinkite jį.
Ji - kirmėlė, šliaužiojanti valdžios žmonių kojomis.
Kuo greičiau pradings jų subinėje, tuo geriau.
Jie jai liepė: „Atvesk mums Seldoną arba duok prietaisą.“
Jei nepadarys nei vieno, nei kito, ją nužudys.
- Jie tikrai galėtų. - Turime apsvarstyti pasiūlymą.
Ji apsisprendė.
Nesigailėk jos.
„Mes visi - Imperija.“
Hari, baik. Paklausyk.
Taip, Strylingo universitetas nukištas Imperijos pašonėje,
o tai geriausia vieta peiliui suvaryti.
Ką?
Kaldoje gyveno rašytojas Gorikas Tarka.
Jis pasakė: „Dievai sukūrė vyną kaip atlygį tiems, kurie neišgali keršyti.“
Imperija nori mus nuskriausti, todėl nuskriauskime juos.
Man Gorikas Tarka atrodo šiek tiek nutrūktgalvis.
Tokia jūsų, helikonerių, bėda. Tai trauka kalta.
Sklendžiate per gyvenimą toje sumautoje sidabro mėnesienoje.
- Jana. - Nori jo atsižadėti?
- Galiu jį sudaužyti, išmesti, užminti. - Ne. Ne, nereikia!
Dr. Tadž kovoja už savo gyvybę. Ji puolusi į neviltį.
Ji suras būdą, kaip paimti prietaisą.
Būsime saugesni, jei keliausime į Trantorą, Hari.
Negaliu. Negaliu ten dirbti. Aš ten uždusčiau.
Tada turi labai gerai jį paslėpti.
Jana.
Turite eiti su manimi.
Jana?
Sakėte, ji bus su jumis.
Sakėte, jei atiduosiu prietaisą, ji bus su jumis.
Aš geriau sugalvojau. Duokit man Spinduliuotuvą, ir aš išlipsiu.
Šis automobilis nugabens jus pas ją. Ji laukia.
Ji laukia. Matot?
Gerai.
Keičiamas tikslas.
- Ką jūs padarėte? - Vyksite kartu.
Taip nesitarėme, Hari.
Kaip žmogus, besilaužiantis į svetimus duomenis,
ne per geriausiai saugote savuosius.
Norite švaistyti laiką dar labiau nutoldamas nuo Janos?
Jana mirusi.
- Ne, Hari. - Ji mirusi.
Mūsų vaikas net neįkvėps oro.
O jūs siuntėte mane į mirtinus spąstus.
Koks vaikas?
Tame pakete - akmuo, ne prototipas.
Ji gyva. Žiūrėkite.
Vaizdas netikras.
Ji gyva, Hari. Įrašas tikras.
Ji išnuomotame kambaryje mieste. Duosiu jums adresą.
Jaučiau, kaip ji mirė.
Jūs mokslininkas.
Netikite širdinga meile, kai mylimieji jaučia vienas kito skausmą.
Ji netikėjo santuoka. Sakė, kad tai tik Imperijos pasirašyta pažyma.
Bet ji dievino praktiškus dalykus.
Ji laukėsi. Vaikas būtų susiejęs mus amžiams.
Ji man tą pranešė padovanojusi štai ką.
Jis leido man jausti jos širdies plakimą, vaikelio širdies plakimą
čia, prie krūtinės.
Viskas užsibaigė iškart po to, kai pateikėte ultimatumą.
Abu signalai nutrūko vakar naktį.
Kas nutiko?
Atiduok Spinduliuotuvą, ir visa tai gali baigtis.
Sugadinau nuleistuko spynelę.
Hari, ji neturėjo mirti.
Aš tik norėjau atgauti valdžios nuosavybę. Turėjau tokią teisę.
Ji pasipriešino mano įgaliojimams. Užklupo mane netikėtai.
Ginklas iššovė netikėtai?
Žinoma!
Visiškai nemoki meluoti. Mačiau, kaip kakle tvinkčiojo pulsas.
- Nes aš išsigandusi. - O čia tai teisinga reakcija.
Kas tai?
- Aviganiai. - Ką?
Tu nužudei Janą.
Teisinkis.
Argumentuok, kodėl turi gyventi.
Nagi. Verčiau paskubėk.
Aviganiai gena juos čia.
Neturėjau priežasčių linkėti jai mirties. Aš tenorėjau prototipo.
Ji priešinosi. Ji provokavo.
Pririšta prie kėdės?
Negalėjau numatyti to, kas nutiko.
Tikrai? Toks tavo argumentas, ką?
Nesi atsakinga,
nes negalėjai numatyti, kas nutiks.
Juokinga, nes šis klausimas dažnai iškyla mano gyvenime.
Čia mėnulšarkiai.
Taip. Jie išlįs iš už ana tos kalvos.
Keista, planeta ir mėnulis dalijasi atmosfera.
Dėl to mėnulšarkiai gali ganytis mėnulyje,
bet tik įveikę traukos jėgą.
Siaubingas darbas. Jie turi būti be galo stiprūs ir labai greiti.
Hari, tau tai nebūdinga. Kerštas. Tu ne toks.
Ne, Jana buvo tokia. Darau tai dėl jos.
Hari, tu irgi mirsi.
Gundanti mintis, dr. Tadž.
Strylingo biblioteka - didžiausia Trantore.
Suradome jūsų prašytus tekstus.
Mokslininkai retai kada prašo „Goriko Tarkos iš Kaldos“.
GORIKAS TARKA IŠ KALDOS
Jį parekomendavo draugė.
Ačiū. Puikiai tiks.
Išvertė Sandra Siaurodinė