ЗА МОТИВАМИ РОМАНІВ АЙЗЕКА АЗІМОВА
ФУНДАЦІЯ
Якби твої батьки не познайомилися, тебе б не існувало.
Власне, якби хоч одна пара з твоїх пра-пра-пра-пра-предків не зустрілась,
тебе б не існувало.
Кожний у цьому всесвіті з'явився завдяки унікальному набору зустрічей,
до яких психоісторії байдуже.
Доброго ранку.
Чого такий кислий?
Може, ми почуємо пророцтво.
Пророцтво. Допоможи нам Селдон.
Піди займися гостем. А я посаджу корабель.
Не схоже, що тобі зручно. Вибач, третього крісла немає.
Не переживай за мене.
Мене влаштовує сусідство
зневодненої картоплі та...
«ралфбарнів». Що це таке?
Харчові батончики. Феспійські. Дуже смачні.
Я обригався?
Так.
Це одяг клірика.
Не зовсім мій колір, але так йому й треба.
Чула, ти колись теж носив багряне вбрання.
Недовго. Поки клірики не роздивилися мою душу.
Не всіх призивають на службу.
Можна й поза формальною системою робити корисну роботу.
Ага. А ще можна дурити жадібних,
спати з охочими й тратити гроші.
То твої добрі справи - в підсвідомості.
А що це таке?
Це...
вино з Локрі.
Йому двісті років.
Зроблене за десять років до Зеонійського повстання.
На Локрі один бік завжди сонячний,
тож виноград там особливо солодкий.
Імперія знищила планету ядерною зброєю,
отже, цей урожай надзвичайно рідкісний.
Це єдиний предмет розкоші, який, я вважаю, вартий своєї ціни.
Ти б зомліла від його смаку, Брате.
Я не п'ю. Але мені подобається думка про сонячне вино.
Чому не вип'єш його?
Чекаю доброго приводу для святкування.
Воно в мене вже 15 років, і я й досі його не випив.
Певно, в тобі живе потужна надія.
Вибач, кого ти...
Мабуть за 15 років ставалося щось прекрасне,
- але ти думав: «Буде краще». - Або нічого прекрасного не було.
І ти сказав, на тій планеті один бік завжди сонячний.
Песиміст сказав би, що один бік завжди темний.
До речі, про темні боки: я б не показувала його...
Він рідко ясно мислить, коли бачить алкоголь.
- Це через алкоголь. - Відома побічна дія.
У мого Патера є пивна «Чотири місяці».
- Я подавала напої безліч разів. - І досі подаєш.
Як тебе звати насправді, Брате?
Мій Патер - сайта-феспієць.
Ми - культурна меншість, не називаємо імен чужим.
Якщо я його вгадаю, ти порушиш правило
й поділишся ним зі мною?
Жорнетт. Оран. Кавалькада?
- А є ім'я «Кавалькада»? - Ні.
Я з переляку. Борма? Кетрін? Аґатіш?
Директоре, ось Гобер Меллоу.
Сеф мене пам'ятає. Ми давні друзі.
- Меллоу. - Батьку.
Константо.
Я й гадки не мав, що ти його дочка.
Віддав дитину на службу. Хто б подумав?
- Що там зі Сховищем? - Нічого.
Селдон не з'являється. Ми охороняємо периметр.
Це бригадир Манліо, а це - мій довірений радник Сатт.
А тепер усі ідіть за мною.
І знову вирушаємо до Пророка.
Це так хвилююче.
Монарша печатка на всьому.
Уранці мені здалося, що вона й на моєму обличчі.
І знаєш що?
Так і було, бо вона вишита на подушці.
Без макіяжу, наче простолюдинка? Де пігменти?
Це психологічний трюк.
Він подумає, що я відкриваюся,
й захоче сам мені відкритися.
Я хочу дізнатися правду про мою родину - так чи інакше.
Мені відомі трюки куртизанок.
Ти навчила мене більшості з них.
Імперія всіх перетворює на куртизанок.
Рано чи пізно.
Присмерк і радниця Ру?
У цю ніч?
Багато років тому.
Ру була наложницею в Ґоссамерському дворі.
Ваш дід обрав Ру на ніч, і це все змінило.
Вона вернулася додому багата й знаменита.
Він про це не згадував.
А ще - він не мій дід.
Точно. Вибачте.
У вашій ситуації легко заплутатися.
Ззовні вона така дивна.
Іноді вона й зсередини дивна.
Ходімо туди?
Там гарний гайок. Дуже затишний.
З нами буде ваш слуга.
Він дуже пильний.
Знайшли ми ваш затишний гайок. Дуже гарний.
Тепер спитаєте, що хотіли?
Хочете знати, чи це я замовила замах?
Ви мусите визнати, що час замаху викликає підозри.
Безсумнівно.
І ви вважаєте мене ідіоткою, яка викликала б такі підозри?
- Я не хочу вірити, що це ви. - Це не я.
Ось. Відповіла.
Вам вирішувати, чи я брешу.
А тепер, оскільки я була з вами така відверта й люб'язна...
Думаєте, це День убив моїх рідних?
Ні.
А що, є докази?
Хороша реакція.
Думаю, ви точно не причетні.
Аж ніяк не причетний.
Якщо так було. Але я в цьому дуже сумніваюся.
Докази лише непрямі.
Але подумайте от про що.
Я була за мільйон щаблів від трону.
І жодна спадкоємиця з більшим, ніж я, правом на трон
не уклала б цей союз.
Та сталася загадкова аварія - і ось вона я.
Найслабша з родини керую ослабленим Домініоном,
саме тоді, як День шукає людину у безвиході,
яка б погодилася на злиття з Імперією, з кордонів якої загрожує небезпека.
Але й інші від цього вигадали.
Наприклад, ваша радниця Ру
піднеслася з наложниць до правої руки майбутньої імператорки.
Упевнений, є й інші підозрювані.
Я все одно хотіла б знати, чи мій наречений на таке здатний.
Я маю на увазі...
Тобто...
Ви вважаєте, що були б на таке здатні?
Якщо вже ми з'ясували, що ви з ним - одна людина.
Не думаю, що був би.
Але вік змінює.
І я не відкидаю думки, що стану здатним на таке.
Але, звісно, до того, як ми з вами познайомилися б...
і ви б мені сподобались.
Ви мені теж подобаєтеся.
Як і ваша чесність.
Будьмо завжди чесні одне з одним.
Якщо День вважає, що йому на руку мати справу з найслабшою в родині -
він помиляється.
Ви станете цікавим доповненням нашої дивної маленької сім'ї.
Оскільки ви - одна людина,
не думали, чому шлюб беремо не ми з вами?
Ми одне одному підходимо.
Милувалася вашою роботою.
І старішими секціями. До них ви теж доклали руку.
Лише там, де барви вицвіли.
Тоді в нас не було справжнього пігменту з Домініону. Дякую вам за нього.
Упевнений, це ваша ідея.
Лише порада.
І ви не лише освіжили барви.
У попередніх п'яти поколінь сміливіший стиль.
І ваше втручання створило гармонію між старими й новими роботами.
Чи принаймні приховало невпевненіші.
Я рано почав малювати.
Оцю секцію я намалював, коли ще був Днем.
Подумав: «Нащо чекати, коли це стане обов'язком,
якщо це може бути задоволенням?»
Ґоссамерський двір змінився менше за мурал.
Узагалі не змінився.
Такий самий, як 30 років тому.
А ви й тепер така ж гарна, як тоді.
То я спала з вами?
Думала, може, я втратила лік своїм Клеонам.
Ні. То був я. Номер XVI.
Дякую.
Те, що мене обрали, сприяло моїй політичній кар'єрі.
Ру.
Я ще ні з ким не говорив після Стирання пам'яті.
Усе змінюється.
Може, ви станете останнім Присмерком і першим Клеоном-дідом.
Якщо шлюб буде укладено.
Це так.
Бачу, ніхто не в захваті від цього вибору, крім самого Дня.
Авжеж, наші голоси тут вирішальні.
Не голос королеви?
Моя думка має для неї велике значення, але - ваша правда.
Вона вирішує сама. І не терпить ідіотів.
Імперія пізно мудрішає.
Наприклад, тепер я значно розумніший, ніж під час нашої минулої розмови.
Я ж не пам'ятаю.
Дуже шкода.
Ми цікаво спілкувалися й радісно злягалися.
Рада це чути.
У нас зберігаються записи. Можемо подивитися, якщо хочете.
У моїх покоях. Вони окремі.
А мені залишать ці спогади?
О, так.
Ми паруємося, щоб давати потомство. Нам так кажуть.
Сама любов не має значення...
СІВЕННА
...коли йдеться про масштаби галактики.
Вільно.
Офіцере Кресс, опишіть ситуацію.
Так, генерале.
Геосинхронна орбіта - нуль градусів, висота - 40 000 км.
Цивілізація типу Нуль, здебільшого аграрна.
Супутникового зв'язку немає. Жодних електронних сигналів.
Навряд чи місцеві знають, що ми тут.
Добре. Імперія не була офіційно присутня в Провінціях
понад століття.
Я поки що не хочу голосно заявляти про наш приліт.
Підготувати екіпаж шатла?
Не треба шатла. Ми з офіцером Куром полетимо так.
Використаємо для прикриття бурю.
Інженери скинуть евакуаційний пакет,
потім зв'яжемося з інформатором.
Якщо ці Чаклуни справді загроза, він про це знатиме.
Зрозуміло.
Скидаємо евакуаційний пакет.
Готові до скиду.
Запуск через три, два, одну.
Ґлею!
Беле!
Вибач. Трохи промахнувся.
Треба сховати евакуаційний пакет і йти до інформатора.
Пакет за кілометр на схід.
Схоже, він рухається.
ЕВАКУАЦІЙНИЙ ПАКЕТ
Не треба їх недооцінювати. Вони озброєні й нерозсудливі.
Вітаю.
Ми не скривдимо вас.
Схоже, ви підібрали те, що належить нам.
Це більше не ваша власність. Це здобич.
Гаразд. Якщо такі на Сівенні правила. Скільки ви за нього хочете?
Скільки ми хочемо? Подивимося.
Може, півдюжини твоїх гарненьких зубів?
Тут, на Сівенні, ні в кого нема таких зубів. Звідки ви?
З Дженнісека.
Не вірю.
Бо у вас з собою власність Імперії.
Ми не хочемо проблем.
Він же сказав: ми радо заплатимо.
«Ми заплатимо з превеликим щастям».
Забудь, чужинцю.
Імперські черви платять кров'ю.
Беле!
Годі!
Віддайте нам наше! І ми її відпустимо.
Стули пельку!
Чорт!
Чорт. Він повернеться з підкріпленням.
Треба швидше знайти інформатора.
Це було приємно.
Так. Я бачу по твоєму обличчю.
Навіть під кров'ю.
Гаразд. Не брехатиму: це катарсичні відчуття.
Та чи було це необхідно?
Можливо, був мирний шлях.
Не було.
Ми вже не дізнаємося, бо ти почав бійку, не глянувши на мене
й не давши знаку.
Це не наші методи! Ламати носи, як заманеться.
Мабуть, я навчився нових методів.
- Чорт! - Так, Імперія тебе змінила.
Беле, не дай їм перетворити тебе на психа,
- якого вони спускають на людей! - Ґлею, дай мені спокій.
Ходімо.
Коли ти усвідомиш, що коїться страшний злочин,
ти вже можеш бути до нього причетний.
Замовкни й іди.
Що це за фігня?
Тебе покликало Сховище.
Ні.
ГОБЕР МЕЛЛОУ
Ні. Полі, що це? Сховище не так функціонує.
Повір, я теж не бачу в цьому сенсу.
Схоже, ти вартий вигравіюваного запрошення.
Я не впевнений, що це запрошення.
З огляду на те, що сталося з Наглядачем.
Га?
Це була людина?
- О, ні. - Треба було йому сказати.
Про спопеління? Так! Треба було сказати!
- Ти б відмовився летіти. - А я й відмовився.
Що сталося з повним надії серцем, Гобере?
Сховище тебе не скривдить, бо покликало.
А що як воно мене покликало, бо хоче вбити?
Ні. Ваша вигадана релігія...
Знайдіть когось іншого, щоб принести їй у жертву.
Ні. Ні, ні!
- Зробили по-твоєму. Задоволений? - Кажеш, це я винний?
«Звісно ми доставимо Гобера Меллоу. Наше майбутнє визначене!»
Панове.
Ходімо. Треба допомогти Гоберу!
Ну добре. Піду сама.
Ну? Ідеш?
Я мушу продовжити правити, бо я правитель.
Гобере!
Гобере.
Дивно.
Луна, як у печері.
У великій печері.
Де Гобер?
Гобере!
- Гобере! - Константо!
- Що з тобою сталося? - Є вода?
Будь ласка, дайте попити.
Два дні! Чого ви чекали?
Два дні? Пройшло дві хвилини.
Кажу вам: минуло більше.
Я давно тут блукаю. Це безмежна територія!
Час тут, певно, плине інакше.
Треба вийти й запастися провізією.
О боже. У тебе є батончик ралфбарн.
Селдон?
Тату.
Директоре. А як же правління?
Я призначив головним Сатта.
Ми дуже раді, що ти до нас приєднався.
Неймовірно.
Я вимкнув спопелятор - і всі кинулися сюди.
Май повагу, бовдуре.
Ми всередині розрахунків Гарі Селдона.
Ага. Ясно. Туди не ходіть. Я там наклав купу.
Ясно. Що ж. Тоді підемо сюди.
Ого. Не хотіла б я тут заблукати.
Ти вже тут заблукала.
Ви чуєте музику?
Вона лунає звідси.
Їжте. Ви ж, мабуть, голодні.
Пророк.
Звідки тут їжа?
А бібліотека?
Сховище трансформує молекули.
Усе складається з молекул. Їжа - це молекули.
Якщо Сховище її створює, значить, їжа - з вашого тіла.
- Докторе Селдон. - Директоре Сермак.
У вас вигляд людини, яка насипала гору, щоб стати на її вершині.
І костюм у вас гарний.
Я не... Я...
Ми дякуємо вам, Пророче.
Я донька директора, Брат Константа. І я віддана вашій справі.
З вашого вбрання я бачу, що Фундація тепер на релігійному етапі.
Радий знайомству, віддане дитя.
Полі Верісоф.
Полі Верісоф...
Хлопчик?
Ще вчора ти був такий юний.
Бачу, ти теж служитель...
як ви це називаєте? Церква?
Називаємо. І я - служитель.
Молодець. Я серйозно.
Я майже повірив, що ви перенесли нас на Трантор.
Ми ж усередині тесеракта? У поліхороні?
Чотиривимірний об'єкт у тривимірному просторі. Так, Полі.
Отже, Гобер Меллоу - це ти.
Я чув твої розмови з собою під час блукань.
Мольби до дідів, батьків і бентежно великого числа коханок.
І вам не спало на думку кинути мені трохи молекул їжі?
Ви дуже смачний, до речі.
Вибач.
Я забув, що таке фізичні потреби.
А час...
летить тут швидко.
І я хотів, щоб прийшов не лише ти.
Мені потрібні ви всі.
Для чого?
Щоб запобігти війні.
Запобігти війні?
Не рухайтеся, бо помрете.
Ви, певно, патрицій Барр.
Що вам потрібно?
Я генерал Бел Ріос. Це - супрімус мого флоту офіцер Кур.
Нам потрібна інформація про Чаклунів.
Я про таких не знаю.
Як ви бачите, я скромний виноторговець.
Патрицію,
Чаклуни, про яких мова, кличуть з-поза меж відомих світів,
де вже мало зірок.
І скрізь проникає космічний холод.
Прошу, звіть мене Дюсем.
Патрицій - це наче багатій, який дає хабаря за свій статус новим правителям.
Дорогою сюди ми встрягли в конфлікт з місцевими.
Тож ми не затримаємося, щоб не наразити вас на небезпеку.
Схоже, після того, як Імперія пішла, Сівенна скотилася в еру дикості.
Багато чого відтоді сталося.
І нещадне правління Імперії, і її відступ - усе залишило слід.
Але ви й досі вірно нам служите.
Я виконую свою роботу. Потай відсилаю повідомлення,
відколи Імперія полишила світи Провінцій.
Сорок років. Жодної відповіді.
От ми й прибули.
Та-да.
П'єте голковий чай?
Кажуть, на Сівенні нечемно від нього відмовлятися.
Саме так.
Беле.
Бачу, ви знайшли мої книжки. Я їх колекціоную.
Вас, як доблесних воїнів, може зацікавити ця.
Дві величезні армії збираються знищити одна одну,
і принц та його колісничний шукають обґрунтування війни.
Я ще ніколи не бачив книжки.
Їх мало хто бачив. Вони для старих.
Слава минулого погано живить,
а половина історій про минуле - все одно міфи.
Пийте.
За тих, хто воює.
За тих, хто воює й питає навіщо.
Він має рацію. Це справжній тост.
Важливе доповнення від того, хто точно питає чому.
Отже, так звані Чаклуни відвідували нас двічі.
Першого вбила місцева поліція.
Однак друга...
Дивіться. Духовний щит!
Зачекайте. Це особиста аура?
Очевидно виготовлена за зразком імперської.
Усі ці представники Галактичного духу носять таке.
А ці представники нічого не казали про Фундацію?
Сховище відкрилося. З'явився Пророк.
Він мовив. І ті, хто почув його слова, змінилися назавжди.
Що вам відомо про це «Сховище»?
Ходять чутки, що в ньому живе дух покійного доктора Селдона.
Еволюційний ШІ заборонили кілька століть тому.
Як і гіперстрибкову технологію - крім як для кораблів Імперії.
То як це розуміти? Ці Чаклуни згортають простір?
Самі дивіться.
Вони звуть їх «шепіт-кораблі».
Начебто вони літають без космітів.
Як?
Можливо, органічні комп'ютери.
Та якщо вірити чуткам, у цих кораблів є власний розум.
Такий корабель може стрибнути прямо на орбіту Трантора.
Так. Якщо це правда.
Поки не побачимо їх на власні очі, ці шепіт-кораблі - усього-на-всього...
шепіт пліткарів.
Барре! Ану виходь!
Разом зі своїми двома красунчиками з Трантора!
Місцева поліція.
Чорт.
Так ви вийдете на дах.
Візьміть оце.
- Ні, я... не можу. - Можете.
А тепер застрельте мене, будь ласка.
- Що? - Я прожив довге життя.
І не хочу, щоб мене катували оті мої... друзі.
Якщо вам так буде легше,
я вже отруїв себе лишайником, який викурив.
Але постріл у голову з бластера подарує мені більш гідну смерть.
Будь ласка.
Дякую.
Сподіваюся, ви вип'єте вина.
Кассіопейське д'Абруццо. Чудовий урожай.
- І ваш чай, Брате Константо. - Дякую.
- Полі. - Якщо вже Пророк пропонує.
Це те, що я думаю?
Первинне Світло?
- Так. - Як воно тут опинилося?
Салвор Гардін полетіла з ним понад століття тому.
Це ж щось складніше за молекули.
Ти завжди був допитливий, Полі.
Первинне Світло -квантовий комп'ютер, що існує в стані суперпозиції.
Тобто, у двох місцях одночасно?
Можна й так це сприймати.
Пророче.
Прошу, кажіть «доктор Селдон».
Докторе.
Скажіть, що ми можемо зробити. Запобігти війні - з ким?
З Імперією. Це Друга криза, на яку так довго чекали.
Докторе Селдон, я готувався.
- Ви побачите, що ми готові... - Чорт, Сефе.
Досить красивих слів. Якщо війни можна уникнути - послухаймо як.
Дякую, Полі.
Я хочу, щоб вони полетіли на Трантор і встановили дипломатичні стосунки.
Вірю, ви знаєте, як добре подати Фундацію.
У нас поки що сім планет.
Це - ваш випускний.
Проведи найкращу в житті проповідь.
Хай полюблять нас. Відтягніть початок війни якомога на довше.
Посланець миру. Так. Достойна місія.
Ви вже побудували малі гіперстрибкові кораблі, про які не знає Імперія?
Так. Побудували.
Не летіть на такому до них. Хай поки що всього не знають.
Купимо квитки на якийсь їхній стрибкорабель.
Це честь - бути вашими посланцями, докторе Селдон.
І для мене це честь, моє вірне дитя.
Директоре Сермак, скажу ще раз: класний костюм.
Часу обмаль, тож не баріться.
А з тобою поговорімо на одинці.
Зі мною?
Усе гаразд. Ми почекаємо надворі.
Ходімо, батьку.
Про що задумався, Полі?
Просто... Єґґер.
Єґґер?
Наглядач, якого ви спопелили. Чому ви це зробили?
Бо мусив.
Якщо бог хоче діяти ефективно, мусить іноді демонструвати гнів.
До того ж, я чув, що казав Наглядач на порозі Сховища.
Як скоро він проголосив би себе єдиною гідною мого духу посудиною?
Тож це був...
божественний суд.
Хай ніхто не зловживає моїм милосердям.
Можна спитати щось особисте?
Я вийду звідси живий?
Аякже.
Щоб убивати з користю, потрібні свідки.
Ти тут, бо маєш вплив.
Я маю вплив?
Один інформатор назвав твоє ім'я.
Інформатор?
Розкажи про себе.
Я народився на Смирно.
Моя освіта - здебільшого в коледжі батькових кулаків.
Але я з нього втік.
Я теж учився в тому коледжі. І теж утік.
Певно, вдавшись до нечесних методів?
Так. Продав кілька сумнівних реліквій, кісток і ще щось.
І ти, безсумнівно, почуваєш вину.
Та ну. Церква Селдона.
Хіба вона - теж не частина обману?
Ваші священники стверджують, що можуть вершити дива.
Не знаю, навіщо це.
Задля розвитку, Гобере.
Це етап розвитку, який проходять усі успішні цивілізації.
Але деякі в ньому й застрягають.
Церква з часом відімре, і її замінить...
інший механізм.
Але скептицизм тобі в цій місії знадобиться.
Ті, до кого я тебе відправляю,
обережні, і, мабуть, не зреагують на духовний підхід.
То ви не шлете мене
разом з п'яницею і черницею продавати Імперії мир?
Ні.
У тебе окрема і, можна сказати, протилежна місія.
Людина, що простягає руку дружби,
другою рукою краще хай стискає ножа за спиною.
Я можу бути ножем.
Гаразд. Куди мене встромлять?
Не думала, що ви прийдете.
Він вагається.
Чули, ви можете допомогти нам вивідати те, що нас цікавить.
Можете показати обличчя.
У слуги є прилад, що унеможливлює прослуховування. Говоріть.
Це не має значення. Нашу пам'ять перевіряють щотижня.
І вже тому, що я тут, наша зустріч буде серед спогадів.
Не хвилюйтеся.
Моя радниця Ру колись повернулася з Трантора
з відкоригованими спогадами.
Ми володіємо технологією блокування стирання пам'яті та її відновлення.
Ми обдуримо перевірку.
Ви в безпеці.
- Як вас звати? - Марклі.
Не знаю, чи я можу вам допомогти, Ваша високість.
Що ви хочете?
І скільки заплатите?
Я керую скарбницею Домініону. Ми заплатимо вашу ціну.
Я хочу знати, чи Клеон XVII причетний до смерті моїх рідних.
Я не знаю, як саме дізнатися, але знаю, з чого почати.
Наразі й це добре.
А поки ви шукатимете,
я б хотіла зрозуміти, як День пережив напад
найкращих у галактиці вбивць.
Знайдіть відеозапис нападу.
- Уже темно. Скільки я там був? - Ми чекаємо тебе три роки.
- Га? - Три години.
Чому ти ніколи мені не підігруєш?
Мабуть, це натяк, що треба поспішати.
Ми негайно полетимо на Трантор.
На «Дусі» - до застави на Апсілоні, звідти - на пасажирському кораблі...
Я не лечу на Трантор. Док дав мені інше завдання.
Я думала, ми будемо разом.
Вибачте. Він сказав мені взяти ваш корабель.
- «Піднесення духу»? - Він знав, що ви проти,
але вже ввів пункт призначення в навігаційну систему корабля.
Це таємне завдання.
Авжеж ти можеш узяти «Духа».
Але дивись, не перегодуй її.
- Кого? - Бекі.
Піду заберу наші речі.
Не бійся.
Вона чує, що ти мені подобаєшся.
Усе добре, Брате?
Авжеж.
Наше розставання неочікуване. От і все.
Я надіялася на інше.
На те, що ми познайомимося ближче,
я тобі сподобаюся, і ти якось додаси мене
в перелік коханок, про який говорив Пророк.
Серйозно?
Мене не дуже приваблюють черниці.
Ти став би першим у моєму переліку коханців.
Брате...
Мені це лестить, але ти - чесна жінка.
О, ні, не чесна.
Не в цьому плані.
Просто в мене небагато можливостей і специфічний смак.
Це станеться, коли прийде час.
Щоб ти знала: я б краще почувався, якби був, скажімо,
десятий у переліку.
Просто я взагалі не люблю бути першим.
Ти ж бачила. Мене насилу затягли у Сховище.
Хочеться думати, що наші перші любощі
були б значно приємнішим досвідом.
Послухай...
Може, док знову зведе нас разом.
Мені чомусь здається, що це - кінець.
Шкода. Але...
Мені мало хто подобається.
І це зрозуміло. Чого б вони подобалися? Люди жахливі.
Може, ти забагато очікуєш?
Бачиш, ти оптиміст, хоч сам так не вважаєш.
Так. І тому я впевнений, що відгадаю твоє ім'я.
Калліопа.
- НІ. Брюцілла... Дрюцілла. - Ні.
Можеш летіти, Меллоу. На щастя, не довелося тебе довго терпіти.
Удачі з завданням.
А вам удачі з укладенням миру з Імперією.
Мирна?
Фіфі?
Дездерія?
- Венера. - Так.
- Венера? - Ні.
Ні.
У тебе щедре серце.
За кількома винятками, тяжіння не має значення для історії.
Воно важливе лише в масштабах людського серця.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко