PAGAL AIZEKO AZIMOVO ROMANUS
Jei tavo tėvai nebūtų susitikę, tavęs nebūtų.
Tiesą sakant, jei tavo pro-pro-pro-proseneliai nebūtų susitikę,
tavęs nebūtų.
Visi šioje visatoje yra unikalių porų rezultatas,
psichoistorijai jie visai neįdomūs.
Labas rytas.
Kodėl veidas toks ištįsęs?
Gal šiandien pamatysim pranašystę.
Pranašystę. Tepadeda mums Seldonas.
Eikit, pasirūpinkit mūsų svečiu. Aš mus nutupdysiu.
Neatrodo, kad tau patogu. Gaila, kad neturėjom trečios sėdynės.
Dėl manęs nesijaudink.
Aš visai nieko prieš dalintis patalpa su
perdžiūvusiomis bulvėmis ir...
„ralfbarnais“. Kas tai, po šimts?
Maisto batonėliai. Tespidiečių, skanūs.
Aš apsivėmiau?
Taip.
Jis žynio.
Spalva man netinka, bet velniop jį.
Girdėjau, kadaise vilkėjai raudoną apsiaustą.
Trumpai. Kol žyniai geriau neįsižiūrėjo į mano sielą.
Ne visi būna pašaukti.
Galima daryti gerus darbus ir už formalios sistemos ribų.
Taip. Taip pat įmanoma apgauti gobšuolius,
pasiguldyti į lovą tą, kuris to nori, ir išleisti pinigus.
Tai tu gerus darbus atlieki pasąmoningai.
Ir išvis, kas čia?
Tai...
Lokrio vynas.
Išlaikytas du amžius,
pagamintas dešimt metų prieš sukilimą Zeone.
Vieną Lokrio pusę visada apšvietė saulė,
todėl ten augo itin saldžios vynuogės.
Imperija prieš kurį laiką supleškino planetą atominiu ginklu,
taigi, šis vynas velniškai retas,
vienintelė mano žinoma prabangos prekė, verta savo kainos.
Skonis išverstų tave iš koto, broli.
Negeriu. Bet man patinka mintis apie saulėtą vyną.
Kodėl jį saugai?
Laukiu, kol įvyks kas gero, kad galėčiau atšvęsti.
Turiu jį 15-a metų, vis dar neatkimšau.
Turbūt puoselėji didžiulę viltį.
Atsiprašau, kas tu...
15-a metų, kai nutikdavo kas nors nuostabaus, pamanydavai:
- „Ne, bus kažkas geresnio.“ - Gal nenutiko nieko nuostabaus.
Taip pat sakei, kad viena planetos pusė buvo nuolat apšviesta saulės.
Pesimistai sakytų, kad viena jos pusė skendėjo tamsoje.
Kalbant apie tamsiąsias puses, nerodyčiau vyno...
Jis ne visada protingai žvelgia į alkoholį.
- Dėl alkoholio. - Žinomas šalutinis poveikis.
Mano tėvas turi čia aludę. „Keturi mėnuliai“.
- Aptarnavau daugybę girtuoklių. - Vis dar aptarnauji.
Koks tavo tikrasis vardas, broli?
Mano tėvas - seita-tespidietis.
Mes - kultūrinė mažuma, vardų neviešiname.
Gerai, jei atspėčiau, sulaužytum taisyklę
ir išgertum jį su manim dabar?
Žormetė. Orana. Kavalkada?
- Ar Kavalkada - vardas? - Ne.
Aš supanikavau. Borma? Ketrina? Agatiša.
Vade, čia Hoberas Melou.
Sefas mane pamena. Mes seni draugai.
- Melou. - Tėve.
Konstanta.
Nenumaniau, kad jūs - tėvas ir dukra.
Tikslui atidavėte vaiką. Kas būtų pamanęs?
- Kas vyksta Saugykloje? - Niekas.
Seldono nė ženklo. Saugome teritoriją.
Čia - brigados vadas Manlio, o čia - mano patikimas patarėjas Satas.
O dabar visi eikite su manimi.
Ir vėl žygiuojame pas Pranašą.
Kaip smagu.
Viskas paženklinta karališku antspaudu.
Šįryt pasirodė, kad pamačiau jį ant savo veido.
Žinot, ką?
Taip ir buvo, nes jis išsiuvinėtas ant jo sumautos pagalvės.
Nepasidažiusi kaip prasčiokė. Kur jūsų pigmentai?
Tai psichologinis efektas.
Jam pasirodys, kad atveriu save,
todėl ir jis panorės atsiverti.
Ketinu sužinoti tiesą apie savo šeimą, vienaip ar kitaip.
Moku pasinaudoti kurtizanių triukais.
Daugumos jų išmokei mane tu.
Imperijus visas paverčia kurtizanėmis.
Anksčiau ar vėliau.
Vakaris ir patarėja Ru?
Ką? Vakar vakare?
Prieš dešimtmečius.
Ru buvo sugulove Gosamerio rūmuose.
Jūsų senelis pasirinko Ru pasimatymui ir viską pakeitė.
Ji grįžo namo turtinga ir atšventė.
Keista, kad jis neužsiminė.
Jis ne mano senelis.
Atsiprašau, tiesa.
Lengva pamiršti jūsų situaciją.
Iš išorės atrodo taip keista.
Kartais keista ir iš vidaus.
Gal eikime čia?
Ten yra gražus šilelis. Labai nuošalus.
Jūsų tarnas mus prižiūrės.
Jis labai budrus.
Regis, radome jūsų nuošalią vietelę. Čia labai gražu.
Norite užduoti savo klausimą dabar?
Norite žinoti, ar aš suorganizavau pasikėsinimą?
Turite pripažinti, kad pasirinktas laikas - įtartinas.
Išties įtartinas.
Ar laikote mane tokia kvaile, kuri leistų įtarimams kristi ant savęs?
- Nenoriu tikėti, kad tai buvot jūs. - Tai ne aš.
Na štai, aš atsakiau.
Dabar jums spręsti, ar meluoju.
Kadangi buvau tokia atvira ir paslaugi...
Kaip manote, Dienys liepė išžudyti mano šeimą?
Ne.
Ar yra įrodymų?
Gera reakcija.
Manau, kad jūs su tuo nesusijęs.
Aš tikrai nesusijęs.
Jei taip nutiko, kuo labai abejoju.
Įrodymai netiesioginiai.
Bet pagalvokit apie tai.
Mane nuo sosto skyrė praraja.
Nė viena iš mane lenkusių sosto įpėdinių
nebūtų sutikusi su šia sąjunga.
O po vienos mįslingos avarijos staiga atsidūriau čia.
Silpniausia mano šeimos narė, valdanti susilpnėjusias Valdas,
kai Dienys ieško moters, pakankamai puolusios į neviltį,
kad pakiltų į Imperijos pavojingai pakeistomis sienomis, viršūnę.
Iš to naudos turėjo ir kiti.
Pavyzdžiui, jūsų patarėja Ru
iš sugulovės tapo dešiniąją būsimosios imperatorienės ranka.
Esu tikras, kad yra ir kitų įtariamųjų.
Vis tiek norėčiau žinoti, ar mano būsimas vyras galėtų tą padaryti.
Noriu pasakyti...
Turbūt...
Kaip manot, ar jūs galėtumėt?
Jei jau išsiaiškinome, kad esate tas pats žmogus.
Nemanau, kad galėčiau.
Bet su amžiumi ateina pokyčiai.
Esu pasirengęs galvoti, kad ateity galėčiau tam ryžtis.
Žinoma, jei prieš tai nebūtume susipažinę...
ir nebūčiau jūsų pamėgęs.
Jūs man taip pat patinkat.
Man patinka jūsų tiesumas.
Visada kalbėkime vienas su kitu atvirai.
Jei Dienys mano, kad jam palanku bendrauti su silpniausiu mano šeimos nariu,
jis klysta.
Tapsite įdomiu mūsų keistos mažos šeimos papildymu.
Žinote, jei jau esate tas pats žmogus,
ar kada nors spėliojote, kodėl jie nesutuokė mūsų?
Manau, būtume tikę vienas kitam.
Žavėjausi jūsų darbais.
Senesniais taip pat. Įžvelgiau ten jūsų prisilietimą.
Tik pataisau ten, kur išblukę.
Tais laikais nenaudojo tikrojo Valdų pigmento, todėl dėkoju už tai.
Esu tikras, kad tai - jūsų sumanymas.
Aš tik patariu.
O jūs ne tik spalvas atšviežinote.
Paskutinės penkios kartos piešė drąsesniu stiliumi,
o jūsų pagražinimai sugrąžino harmoniją ankstesniam kūriniui.
Ar bent jau pridengė tai, kas buvo kuklu.
Anksti pradėjau.
Šią dalį nutapiau dar būdamas Dieniu.
„Kam laukti, kol tai taps pareiga, - pamaniau, -
jei tai gali būti malonumu?“
Gosamerio rūmai nepasikeitė taip ryškiai, kaip freska.
Arba išvis nepasikeitė.
Taip pat kaip prieš 30 metų.
O jūs vis dar tokia pat graži.
Tai aš miegojau su jumis?
Pamaniau, gal sumaišiau savo Kleonus.
Ne, tai buvau aš. Numeris XVI.
Ačiū.
Vien dėl to, kad buvau atrinkta, atsidūriau politikoje, kaip matote.
Ru.
Su niekuo nekalbėjau po Ištrynimo.
Viskas keičiasi.
Jūs galite būti paskutinis Vakaris ir pirmasis senelis Kleonas.
Jei bus sudaryta sąjunga.
Tiesa. Taip.
Niekam ši santuoka per daug nepatinka, išskyrus mus su Dieniu.
Žinoma, mūsų balsai svarbiausi.
Ne karalienės?
Mano nuomonė jai svarbi, bet jūs teisus.
Ji savarankiška moteris. Nepakenčia kvailių.
Imperijus dažniausiai pasisemia išminties per vėlai.
Pavyzdžiui, dabar esu daug protingesnis nei per paskutinį mūsų pokalbį.
Aš to neprisimenu.
Ir labai gaila.
Įdomiai pasikalbėjome ir smagiai pasantykiavome.
Gera žinoti.
Saugome įrašus. Galėtume pažiūrėti, jei norėtumėte.
Mano kambariuose. Ten niekas netrukdys.
Ar išsaugočiau naujus prisiminimus?
Taip.
Poruojamės tam, kad daugintumėmės, bent jau taip mus moko.
Pati meilė yra nereikšminga...
SIVENA
...galaktikos mastu.
Ramiai.
Kokia padėtis, pareigūne Kresai?
Taip, generole.
Geosinchroninės orbitos pasvirimas - nulio laipsnių, mūsų aukštis - 40 000 km.
Nulio tipo civilizacija, daugiausia agrarinė.
Neturi palydovų. Nefiksuojami jokie elektroniniai dažniai.
Vargu ar vietiniai žino, kad mes čia.
Gerai. Imperija Pakraščiuose oficialiai neatstovaujama
daugiau nei šimtmetį.
Kol kas dar nenoriu skambinti pavojaus varpais.
Parengti įgulą ir keltą nusileidimui, pone?
Kelto neimsim. Mes su pareigūnu Keru ką nors sugalvosim.
Prisidengsime audra.
Inžinieriai numes duomenų išgavimo paketą,
tada susisieksime su informatoriumi.
Jei tie magai išties kelia grėsmę, jis tą žinos.
Labai gerai, pone.
Išmetamas duomenų išgavimo paketas.
Pasiruošę nuleidimui.
Pradedame - trys, du, vienas.
Glėjau?
Belai!
Atsiprašau. Nepataikiau į nusileidimo vietą.
Reikia paimti duomenų išgavimo paketą. Surasti informatorių.
Paketas - už kilometro į rytus.
Regis, jis juda.
DUOMENŲ IŠGAVIMO PAKETAS
Nenuvertink jų, jie ginkluoti ir beatodairiški.
Būkite pasveikinti.
Nelinkime nieko blogo.
Atrodo, kad paėmėte mūsų daiktą.
Tai nebe jūsų daiktas. Tai mūsų išgelbėtas turtas.
Gerai. Sivenos taisyklės. Kiek už jį norite?
Kiek norime? Pažiūrėkime!
Gal pustuzinio jūsų gražių dantų?
Niekas Sivenoje neturi tokių dantų. Iš kur jūs?
Iš Dženiseko.
Netikiu.
Nes jūs turite imperijos daiktų.
Nenorime nemalonumų.
Kaip jis ir sakė, mielai sumokėsime.
„Su malonumu sumokėsime.“
Nieko nebus, svetimšali.
Imperijos lervos moka krauju.
Belai!
Gana!
Atiduokite mūsų daiktą! Mes paleisim ją.
Užčiaupk srėbtuvę!
Šūdas!
Šūdas. Jis grįš su pastiprinimu.
Reikia greitai surasti informatorių.
Šūdas. Geras buvo jausmas.
Taip, matau iš veido.
Ateik. Po visu tuo krauju.
Gerai. Patyriau katarsį, nemeluosiu.
Taip, bet ar tai buvo būtina?
Gal galėjo būti ir kelias be kraujo.
Nebuvo.
Nežinome, nes puolei veikti net nepažiūrėjęs į mane
ir nedavęs jokio ženklo.
Mes dirbame ne taip! Nei iš šio, nei iš to sulaužei nosį.
Turbūt išmokau kelis naujus triukus.
- Šūdas! - Imperija išties turi blogą įtaką.
Belai, nesileisk paverčiamas nerviniu ligoniu, suirztančiu nuo vėjo gūsio,
- kurį galima užsiundyti ant bet ko! - Velnias, Glėjau. Sakiau, atstok!
Eime.
Aš tik sakau. Kai suprasi, kad įvyko kažkas baisaus,
gali būti, kad jau būsi prie to prisidėjęs.
Tiesiog užsičiaupk ir eik.
Kas čia per šūdas?
Saugykla paprašė tavęs.
Ne.
HOBERAS MELOU
Ne. Poli, kas per šūdas? Ji taip neveikia.
Patikėk, aš irgi nesuprantu.
Pasirodo, esi vertas išgraviruoto kvietimo.
Nežinome, ar tai kvietimas.
Atsižvelgiant į tai, kas nutiko Sergėtojui.
Tai buvo žmogus?
- Velniai griebtų, ne. - Turėjome jam pasakyti.
Ką? Apie supleškinimą? Taip, turėjot pasakyti!
- Būtum atsisakęs čia vykti. - Taip ir padariau. Atsisakiau.
Kur ta vilties kupina širdis, Hoberai?
Saugykla tavęs nenuskriaus, ji tave pakvietė.
O jei ji mane pakvietė, nes nori mane nudėti?
Ne. Ne, jūsų sufabrikuota religija, taip,
gali susirasti kitą žmogų kaip auką, nes aš to nedarysiu.
Ne!
- Štai kas nutinka, kai jūsų paklausom. - Sakot, kad kaltas aš?
Aišku, kad atvešime Hoberą Melou. Mūsų ateitis jau nulemta!
Džentelmenai?
Liaukitės abu. Turime padėti Hoberui!
Turbūt padėsiu tik aš.
Einat?
Nuo manęs priklauso valdymas, turiu valdyti ir toliau.
Hoberai?
Keista.
Atrodo, čia didelė patalpa.
Tikrai didelė.
Tai kur Hoberas?
Hoberai?
- Hoberai? - Konstanta!
- Kas per velnias tau nutiko? - Turit vandens?
Prašau. Duokit lašelį.
Dvi dienos! Kodėl laukėte?
Dvi dienos? Praėjo dvi minutės.
Garbės žodis, ne.
Klaidžioju čia visą amžinybę. Ši vieta neturi pabaigos!
Turbūt ir laikas čia kitaip teka.
Turėtume išeiti į lauką ir prisirinkti atsargų.
O Dieve. Turi ralfbarną.
Seldonai?
Tėti?
Vadove. O kaip valdymas?
Įgaliojau vadovauti Satą.
Labai džiaugiamės, kad prisijungei.
Neįtikėtina.
Išjungiu mirties spindulį, ir visi susirenka.
Daugiau pagarbos, šikniau.
Esame Hario Seldono matematinių skaičiavimų viduje.
Taip. Ten neičiau. Ten aš išsituštinau.
Aišku. Eikime čia.
Nenorėčiau čia pasiklysti.
Tu čia pasiklydai.
Girdite muziką?
Ji sklinda iš ten.
Užvalgykite. Jūs tikriausiai alkani.
Pranašas.
Kodėl čia yra maisto?
Kodėl čia yra biblioteka?
Saugykla valdo molekules.
Viskas susideda iš molekulių. Maistas yra molekulės.
Jei tai padaro Saugykla, vadinasi, tai - iš jūsų kūno.
- Daktare Seldonai. - Vadove Sermakai.
Atrodote kaip žmogus, susipylęs kalną, ant kurio stovi.
Ir koks puikus kostiumas.
Aš ne... Aš...
Dėkojame, Pranaše.
Aš - vadovo dukra, brolis Konstanta, prisiekusi jūsų sekėja.
Matau iš jūsų aprangos, kad Fondas įžengė į religinę fazę.
Malonu susipažinti, mano ištikimas vaike.
Polis Verisofas.
Polis Verisofas...
Berniukas?
Dar vakar buvai toks mažas.
Turbūt taip pat tarnauji...
Kaip jūs ją vadinate? Bažnyčia? Ar...
Tarnaujam. Tarnauju.
Šaunuolis. Aš rimtai.
Galėčiau beveik patikėti, kad perkėlėte mus į Trantorą.
Mes - teserakte, tiesa? Keturių dimensijų figūroje.
Keturių dimensijų objekte trijų dimensijų erdvėje. Taip, Poli.
O tai reiškia, kad tu - Hoberas Melou.
Žinai, girdėjau tave per tavo klajones.
Maldavai mirusių senelių, tėvų ir stulbinančios daugybės lovos partnerių.
Taip, ir nesugalvojote pamėtėti man šiek tiek maisto molekulių?
Beje, jūs gardus.
Atsiprašau.
Atsiribojau nuo fizinių poreikių.
O laikas...
Čia jis nepastebimai bėga.
Be to, norėjau prisišaukti ne tik tave.
Man prireiks jūsų visų.
Kam?
Užkirsti kelią karui.
Užkirsti kelią?
Abu stovėkit ramiai arba mirsit.
Kaip suprantu, patricijus Baras.
Sakykit, ko čia atėjote.
Aš - generolas Belas Riosas. Čia mano flotilės vadas pareigūnas Keras.
Atėjome ieškoti informacijos apie magus.
Nieko nežinau apie magus.
Aš - paprastas vyno pirklys, kaip patys matote.
Patricijau,
mane dominantys magai atvyksta iš už pasienio postų,
iš ten, kur žvaigždžių retai paberta...
Ir prasismelkia kosmoso šaltis.
Tada prašau vadinti mane Dasemu.
„Patricijus“ skamba kaip turtuolis, brukantis kyšius.
Žinokite, keliaudami pas jus susidūrėme su vietiniais gyventojais.
Todėl dėl jūsų saugumo susitikimas turėtų būti trumpas.
Regis, atsitraukus Imperijai, Sivena nugrimzdo į barbarizmą.
Istorija neleido nuobodžiauti.
Žymę paliko tiek Imperijos jungas, tiek jo nuėmimas.
O jūs išlikote ištikimas pavaldinys.
Dirbu savo darbą. Slapta siunčiu pranešimus
nuo tada, kai Imperija perleido Pakraščių kontrolę.
Keturiasdešimt metų niekas neatsiliepė.
Dabar mes čia.
Geriate spyglių arbatą?
Man sakė, kad jos negerti Sivenoje - socialiai neatsakinga.
Tikra tiesa. Taip.
Belai.
Matau, radote mano knygas. Aš jas renku.
Kadangi esate narsūs vyrai, šita jus tikriausiai sudomins.
Dvi didžiulės armijos susibūrė sunaikinti viena kitą,
o princas su vežiku diskutuoja apie karo loginį pagrindą.
Aš nesu matęs knygos.
Dauguma nėra jų matę. Knygos skirtos seniams.
Praeities šlovė nepatenkina ambicijų,
pusė istorijų, pasakojamų apie senus laikus, vis tiek tėra mitai.
Gerkit.
Už tuos, kurie kovoja.
Už tuos, kurie kovoja ir klausia, kodėl.
Jis teisus. Toks pilnas tostas.
Žmogus, aiškiai klausiantis, kodėl, pridėjo svarbų papildymą.
Taigi, mus dukart aplankė vadinamieji magai.
Vietinis policininkas užmušė pirmąjį džentelmeną.
Tačiau antrasis...
Pažvelkite į Dvasios skydą!
Palaukit. Čia - asmeninė aura?
Akivaizdu, kad sukurta pagal Imperijos dizainą.
Visi šios Galaktikos dvasios atstovai turi tokią aurą.
Ar bent vienas iš jų minėjo Fondą?
Saugykla atsivėrė. Išėjo Pranašas.
Jis prabilo. Tie, kurie išgirdo jo žodžius, buvo amžiams pakeisti.
Ką žinote apie tą „Saugyklą“?
Sklando gandai, kad joje gyvena velionio dr. Seldono dvasia.
Evoliucinis dirbtinis intelektas buvo uždraustas prieš šimtus metų.
Taip. Kaip ir šuolio technologija buvo draudžiama už Imperijos ribų.
Ką norite pasakyti? Tie magai klosto erdvę?
Spręskite patys.
Juos vadina šnabždesių laivais.
Neva jie gali skristi be pilotų.
Kaip?
Gal jie naudoja organinį duomenų apdorojimą.
Jei tikėtume gandais, tie laivai tiesiogine prasme mąsto patys.
Toks kosminis laivas galėtų prišokti prie Trantoro slenksčio.
Taip, jei jie tikri.
Kol savo akimis tokio nepamatysime, šnabždesių laivai - tik gandai.
Šnabždesiai.
Barai! Tempk čia savo subinę!
Tu ir tie du gražuoliukai iš Trantoro!
Vietinė policija.
Šūdas.
Pro čia išlipsit ant stogo.
Imkit.
- Ne, aš negaliu. - Taip, galit.
O dabar, prašau, nušaukit mane.
- Ką? - Nugyvenau ilgą gyvenimą.
Neturiu jokio noro kęsti savo senų draugų kankinimus.
Jei jus tai paguos,
jau nusinuodijau savo surūkytomis kerpėmis.
Bet lazerio spindulys į galvą - tikrai oresnė mirtis.
Prašau?
Ačiū.
Tikiuosi, kad paragausite vyno.
„d'Abruzzo“ iš Kasiopėjos. Puikūs metai.
- Tavo arbata, broli Konstanta. - Ačiū.
- Poli? - Jei jau Pranašas siūlo.
Ar čia tai, ką aš manau?
Pagrindinis Spinduliuotuvas?
- Taip. - Bet kaip?
Salvorė Hardin išsivežė jį daugiau nei prieš šimtmetį.
Tai tikrai sudėtingiau už vien molekules.
Visada smalsauji, Poli.
Spinduliuotuvas - kvantinis kompiuteris, egzistuojantis superpozicijoje.
Vadinasi, jis egzistuoja dviejose vietose vienu metu?
Galima ir taip manyti, taip.
Pranaše.
Prašau, vadink mane dr. Seldonu.
Daktare.
Sakykite, kaip galime jums pasitarnauti. Užkirsti kelią karui su kuo?
Karui su Imperija. Tai ilgai laukta Antroji krizė.
Dr. Seldone, aš ruošiausi.
- Pamatysite, kad esam gan pasiruošę... - Šūdas, Sefai.
Gana kurstymų. Jei karui galima užkirsti kelią, paklausykime, kaip.
Ačiū, Poli.
Jie turi nuvykti į Trantorą ir užmegzti diplomatinius santykius.
Manau, mokate įpiršti Fondo privalumus.
Kol kas septyniose planetose.
Šiandien - svarbiausia diena.
Pasakyk jiems savo gyvenimo pamokslą.
Tegul jie mus įsimyli, atidėkit šį karą kiek įmanydami.
Taikos skelbėjas. Taip. Verta juo tapti.
Jūs jau sukūrėte mažus šuolių erdvėlaivius be Imperijos žinios?
Taip. Sukūrėme.
Neskriskit jais. Kol kas jiems nereikia žinoti visko.
Įsigysime kelionę vienu iš jų erdvėlaivių.
Mums garbė būti jūsų pasiuntiniais, dr. Seldonai.
Tai man garbė, ištikimasis vaike.
Vadove Sermakai, vėlgi, gražus kostiumas.
Taigi, laikas - aukso vertės, todėl skubėkite į kelią.
Man reikia pakalbėt su tavim akis į akį.
Su manimi?
Tau nieko nenutiks. Būsime lauke.
Eime, tėve.
Tau kažkas neduoda ramybės, Poli?
Tiesiog Jėgeris.
Jėgeris?
Sergėtojas, kurį sudeginote. Kodėl jį nužudėte?
Kitaip negalėjau.
Tam, kad būtum įtikinamu dievu, kartais turi užsirūstinti.
Be to, išgirdau sergėtoją prie savo slenksčio.
Netrukus jis būtų pasiskelbęs vieninteliu šventu indu, vertu talpinti mano dvasią.
Taigi, tai buvo...
dieviškas nuosprendis.
Tegul jokia gyva būtybė nepiktnaudžiauja mano malone.
Galiu užduoti asmenišką klausimą?
Ar išeisiu iš čia gyvas?
Žinoma.
Kad šie žodžiai galiotų, reikia liudytojų.
Ne, tu čia, nes turi įtakos.
Aš turiu įtakos?
Pro šalį praskriejęs vaiduoklis paminėjo tavo vardą.
Vaiduoklis?
Papasakok savo istoriją.
Gimiau Smyrne.
Mokslus graužiau kone vien tėvo kumščių koledže,
bet ištrūkau.
Aš irgi lankiau tą koledžą. Taip pat ištrūkau.
Spėju, padarei tai nesąžiningu būdu.
Taip. Gal ir pardaviau keletą abejotinų relikvijų, pirštų kaulų ir viso kito.
Akivaizdu, kad tave graužia sąžinė.
Liaukitės. Seldono bažnyčia.
Argi tai - ne stambaus pasitikėjimo žaidimo dalis?
Turite žynius, kurie teigia galintys atlikti stebuklus.
Šiaip jau vis dar nesu tikras, ko siekiate.
Siekiame augimo, Hoberai.
Vystymosi stadijos, kurią praeina visos sėkmingos civilizacijos.
Nors kai kurios niekad iš jos neištrūksta.
Ilgainiui bažnyčia sunyks, ją pakeis...
kitas mechanizmas.
Bet tavo skepticizmas pravers tavo misijoje.
Tie, su kuriais prašau bendrauti,
turi pagrindo saugotis ir vargu ar palankiai žvelgs į dvasingumą.
Taigi, nesiųsite manęs su girtuokliu ir vienuole tam,
kad siūlyčiau taiką Imperijai?
Ne.
Tavo misija - atskira, galima sakyti, priešinga.
Žmogus, draugiškai tiesiantis ranką,
verčiau jau slėptų peilį kumštyje už nugaros.
Taip, galiu būti peilis.
Gerai. Kur mane smeigs?
Nemaniau, kad ateisite.
Jis nenori.
Girdėjome, kad galite padėti mums rasti atsakymus.
Galite atidengti veidą.
Mūsų parankinis turi lauko trikdžių sukėlėją. Kalbėkit be baimės.
Tai nesvarbu. Mūsų atmintį tikrina kas savaitę.
Įrašinėju mus vien būdamas čia.
Nėra ko nerimauti.
Mano patarėja Ru prieš daug metų grįžo pas mus iš Trantoro
su Imperijaus redaguota atmintimi.
Maniškiai sukūrė technologiją, galinčią atstatyti atmintį ir ją apsaugot.
Apkvailinti atminties stebėtojus.
Tu tikrai saugus.
- Kuo tu vardu? - Marklis.
Nežinau, ar galiu jums padėti, Jūsų aukštybe.
Ko jūs norit?
Ir kiek galit sumokėti?
Mano žinioje Valdų iždas. Gausi, kiek paprašysi.
Noriu žinoti, ar Kleonas XVII prisidėjo prie mano šeimos žūties.
Tiksliai nežinau, kaip išsiaiškinti, bet žinau, nuo ko pradėti.
Kol kas užteks ir tiek.
Kol kapstysi informaciją,
norėčiau suprasti, kaip Dienys išgyveno, užpultas
geriausių galaktikos galvažudžių.
Surask man pasikėsinimo įrašus.
- Lauke tamsu. Kiek laiko ten prabuvau? - Laukiame trejus metus.
Tris valandas.
Niekad negalit apsimesti, tiesa?
Turbūt tai ženklas mums nešdintis.
Tuoj pat išskrisime iš Trantoro.
„Dvasia“ nuskrisime iki Apsilono posto, ten sėsime į transporterį...
Aš į Trantorą neskrisiu. Taip, daktaras man turi kitą užduotį.
Maniau, būsim kartu.
Taip. Atsiprašau. Jis pasakė man, kad paimčiau jūsų erdvėlaivį.
- „Kylančią dvasią“? - Sakė, kad jums nepatiks,
bet jis jau suvedė mano koordinates į erdvėlaivio navigacijos sistemą, aišku?
Žinot, tai labai slapta.
Aišku, kad gali paimti „Dvasią“.
Tik neperšerk jos.
- Ko? - Beki.
Nueisiu, surinksiu mūsų daiktus.
Nepražūsi.
Ji jaučia, kad tu man patinki.
Tau viskas gerai, broli?
Žinoma.
Tiesiog nesitikėjau, kad jau išsiskirsim.
Turėjau kitokių vilčių.
Mes ėmėme arčiau susipažinti.
Būčiau tau patikusi ir, anksčiau ar vėliau,
būtum įtraukęs mane į lovos partnerių, kuriuos minėjo Pranašas, sąrašą.
Tikrai?
Paprastai nesivaikau abitų.
O tu būtum pirmasis mano lovos partnerių sąraše.
Broli...
Man garbė, bet tu - dorovinga moteris.
Tiesą sakant, ne.
Ne ta prasme.
Aš tik moteris, kuri turi nedaug šansų ir išskirtinį skonį.
Tai nutiks, kai tam ateis laikas.
Taip. Tavo žiniai, man labiau patiktų būti, tarkim,
dešimtu sąraše.
Aš iš principo nemėgstu būti pirmas.
Pati matei. Atitempėte mane į Saugyklą besispardantį ir klykiantį.
Norėčiau manyti, kad mūsų sueitis
būtų buvusi visai kitokia.
Klausyk.
Gal daktaras po to mus visus sugrąžins čia.
Turiu nuojautą, kad tai - paskutinis kartas.
Gaila. Aš ne...
Nėra daug žmonių, kurie mane trauktų.
Aišku, kad ne. Kodėl turėtų? Turiu galvoje, žmonės siaubingi.
Gal per daug tikiesi.
Matai, tu - optimistas, nors taip ir nemanai?
Taip, todėl žinau, kad atspėsiu tavo vardą.
Kaliopė.
- Ne, Brusila... Drusila. - Ne.
Gali skristi, Melou. Pažintis buvo maloningai trumpa.
Sėkmės pasiekus tikslą.
Taip. Sėkmės siekiant taikos su Imperija.
Mirna?
Fifi?
Dezdarėja?
- Vynes? - Taip.
- Vynes. - Ne.
Ne.
Turi didelę širdį.
Su keliomis išimtimis, potraukis žmonijos istorijoje nesvarbus.
Jis svarbus tik mažai žmogaus širdžiai.
Išvertė Sandra Siaurodinė