ЗА МОТИВАМИ РОМАНІВ АЙЗЕКА АЗІМОВА
ФУНДАЦІЯ
Жодних форм життя...
й мало води.
Дивне місце для заснування Другої Фундації.
Справді.
Сідаємо через чотири.
Отже, в нас є чотири хвилини,
щоб поговорити про те, про що ми не говоримо?
Пристебнися. Нас добряче труситиме.
Салвор.
Ти ж мені казала,
що всі твої погані сни здійснюються.
Це не значить, що й цей здійсниться. Мушу вірити, що ми це змінимо.
Але ти не віриш.
Ти в це не віриш.
Через 150 років я загину на полі бою, рятуючи людство.
- Це краще, ніж у ліжку від хвороби. - Це не жарти.
До того ж, це означає, що я не помру раніше.
- Такою живою я ще не почувалася. - Сідай у кріокапсулу
й лети на Термінус. Прямо зараз.
І все одно вона опиниться на полі бою у вирішальний момент майбутнього.
Є безліч способів прийти до неминучого.
Увага: поверхня планети тонка.
Місце посадки нестабільне.
У нас нема вибору, «Старче».
- Ви за штурвалом? - Так. Я керую кораблем. Приготуйтеся.
Я його посаджу.
Це - Іґніс?
Покинуті шахти?
Ми не на Іґніс.
То де ж ми тоді?
У Світі Уни. Тут були імперські шахти,
поки три тисячі років тому не закінчилися мінерали.
Тепер тут нікого нема.
Гарі, ти погодився, що Іґніс украй важлива для Другої Фундації.
Так і є. І цей світ теж.
Відколи це?
Відколи так визначило Первинне Світло.
Я знаю, що таке математика.
Вона не для планування подорожей.
Тепер - для планування.
У цих горах, приблизно за 500 метрів звідси, є місце,
яке Світло наказує мені відвідати.
Математична модель Світла адаптивна, а не всевідаюча.
Якщо хочеш туди йти - іди сам!
Ґаал, я - проєкція, прив'язана до найближчої мережі.
Я можу перенестися назад у Світло,
але одна з вас мусить його нести.
Я не прийму на віру твої слова, яких не можу перевірити.
А я не передам керування «Старцем», поки ви цього не зробите.
Може, йди з ним, Ґаал?
Ні. Хочеш, щоб я носила тебе, наче щура в ридикюлі.
- Я цього не робитиму, Це... - Гей!
Іди, Ґаал.
Візьми його з собою, щоб ми могли звідси забратися.
Їх називали Пам'ятниками Промисловості.
Ми побачимо їх зблизька. Це рідкість.
- Поки нас не буде - пильнуй. - Нащо? Планета ж ненаселена.
Це не значить, що ми тут одні.
Це немислимо. Спопелити наглядача.
- Яке варварство. - Мабуть, якась помилка.
Зрештою, Сховище - це інструмент.
Ні.
Сховище - людина. Воно буквально створене з Гарі Селдона.
Я ж казав, що він не схвалить те, що ви тут зробили.
Ви вважаєте це божим судом, Клірику?
Ні. Але це був таки суд.
Хай там як,
у нас нема часу плакати й хапатися за ікони.
Як розрахунки Селдона могли проректи, що Гобер Меллоу
взагалі народиться, та ще й вимагати його присутності?
Ми не знаємо напевно, чи вимагало цього Сховище.
- Може, це попередження. - Так.
Нам аж ніяк не можна дозволити, щоб цей сучий син
- наближався до Сховища. - Не кажіть дурниць.
Авжеж ми знайдемо Гобера Меллоу
й відведемо його у Сховище.
Психоісторія - це не детермінізм, Полі.
Вона не передбачає єдиного можливого шляху, та іноді горизонт звужується
до небезпечного гірського перевалу, якого ніяк не уникнути.
Тому це й називається кризою.
Селдон знав, що під час Першої кризи заради успіху треба було діяти.
І діяла тоді одна людина.
Салвор Гардін.
І якби Гарі Селдон тоді якось вказав на це ім'я,
ви мали б рацію.
Полі?
Ні.
Вважаєте, що тепер діятиме Гобер Меллоу?
Я не знаю, чому так сталося,
та його ім'я - єдине доступне нам втілення Селдонових планів.
Ви ж навіть не віруючий.
Я вірю в психоісторію.
Вірю в падіння Імперії.
І якщо будемо діяти розумно, саме ми її повалимо.
Люди дуже довго житимуть, як тварини,
якщо ми не використаємо те, що дав нам Селдон,
і не перейдемо через той клятий гірський перевал
разом з тим покидьком Гобером Меллоу.
Гаразд.
Гобер Меллоу?
Я раніше не чула цього імені і не була впевнена, що це - людина.
Це ж могла бути назва космічного регіону чи вид горіхів.
А він і є горішок. Міцний.
Він учився на священика,
але Шановні Отці не змогли його терпіти.
І він слідував за місіонерами, наче венерична хвороба,
продавав релігійні атрибути та фальшиві реліквії.
Устиг продати 38 пальців Селдона,
поки Фундація не відкликала його торговельну ліцензію.
Нащо ж Пророку кликати таку людину?
Селдон цінував хороші жарти.
Він усе ж таки людина.
Це потім ми нагородили його титулом «Пророк».
- То куди ми прямуємо? - Мої джерела кажуть, що в Корелл.
У Вессалійську западину?
Туди торговців не пускають.
Ти говориш про людину, яка сприймає всі заборони, як виклик.
Щось заборонено - Гобер це робить.
Що це таке?
Автономні врубові машини.
Вони висмоктали з пор цієї планети весь паладій.
А коли нічого цінного не залишилося,
їх спустили на людей.
Імператори - пусті люди, що спустошують свої світи.
Як ти знаєш?
І - чому ти це знаєш?
Це називається «психоісторія», Ґаал.
Гарі, я можу тобі допомогти. Тільки довірся мені.
Я єдина, крім тебе, в галактиці розумію Первинне Світло.
Так. Але ти все руйнуєш.
Знову ти про своє.
Ми тут волею Світла.
Це не просто гак, щоб ти не отримала, що хочеш.
Зараз я хочу дати тобі ляпаса.
Ти вже намагалася.
Я говорю про Салвор.
Ти даєш їй надію.
Це помилка.
Побачене тобою майбутнє, можливо, не змінити.
Ти взяв слово «Іґніс» з мого видіння й побудував план дій.
А мені так робити не можна?
Ти вже мала зрозуміти різницю.
За моїм планом ми трохи змінюємо теперішнє, щоб значно змінити майбутнє.
А ти бачиш незначну подію в майбутньому -
смерть однієї конкретної особи -
і хочеш докласти величезних зусиль, щоб їй запобігти.
- Салвор здолала твою Першу кризу. - Їй допомогли.
На її боці були всі історичні умови.
Якби це зробила не вона, зробили б інші.
Умови?
Ти не послав не Термінус жодного психоісторика.
- І якби не її здатність... - За моїм планом на Термінусі
мав бути один психоісторик.
Правда ж?
В іншому житті
ти б усе розповіла дочці про моє Сховище.
Схоже, ти вважаєш себе незамінним.
Ну, це мій План, Ґаал.
Але - ні, великою мірою я неважливий.
Ми не завжди були одні.
- Що? - Ти сказала,
що єдина можеш зрозуміти інформацію з Первинного Світла.
Так було не завжди.
У мене була супутниця життя, Янна.
Вона допомогла мені створити психоісторію.
Можна сказати, що це - наше єдине дитя.
Власне, єдине, яке вижило.
На твоєму місці я б усе не допивав.
Нам іти ще далеко.
Ти казав, пів кілометра.
Горизонтально.
Краще хай воно буде того варте, Гарі.
Буде.
Ми зустрінемо давнього друга.
Давнього друга?
ВИПРАВНА КОЛОНІЯ ЛЕПСИСА
442, устати!
Швидше!
Ні.
713, відійди від 429.
Дайте йому час. Він виконає норму.
Він не впирався.
Він ще міг працювати.
Бел Ріос.
Леді Демерзел.
Я прилетіла з пропозицією.
Імперії потрібний герой двадцятого флоту.
Треба вести війська в битву.
- Де? - На Периферії.
Почнете на Сівенні, в Норманському секторі.
З'явився новий ворог.
Сівенна - це діра на краю світу.
І це кажу вам я, людина, що живе тут.
Виконаєте місію - отримаєте свободу.
Чого ви така щедра?
- День підозрював, що ви відмовитеся. - Так. Він не помилився.
Він - вередливий і немудрий правитель.
Це дає вам перевагу, так?
Їх теж звільніть.
Я уточню: це не ціна моєї згоди.
Це ціна нашої розмови.
Вас відправили на Лепсис, бо ви вимагали безпеки для своїх підлеглих.
Хочете залишитися тут через таку саму помилку?
Звільніть їх.
Не звільнимо.
Але забезпечимо довші перерви, кращі інструменти й медичну допомогу.
Добре.
А тепер поговоримо про те, чи я повернуся.
Я хочу діяти незалежно.
Щоб Імперія не втручалася.
Так і планувалося.
Ідіть за мною.
Скажіть Імперії, хай піде чпокне себе у своїй пишній синій сукні.
Якщо ви відмовитеся, я буду змушена виконати один наказ.
Я не боюся вмерти.
Тому ви нам і потрібні.
Я знаю, що переконає вас погодитися.
Ґлевен Кур.
Імперія стратила мого чоловіка шість років тому.
Вам сказали, що його було страчено.
Це було частиною покарання.
Я вам не вірю.
Імперія вам усе розповість.
Якщо все пройде добре, ви побачите чоловіка.
Знаю, надія завдає болю.
Ви не мусите надіятися.
Просто йдіть зі мною.
Те, по що ми прийшли - за цими дверима.
Зазвичай у дверей є завіси і якась ручка.
Це - стіна.
Відкрий стіну - і вона стане дверима.
Сподіваюся, прогулянка по пісках
виявилася не важчою, ніж ви готові були витримати.
У вас знайоме обличчя.
Я бачила його на ілюстраціях, і знаю цей віршовий розмір.
Ви - Калле, але...
Ви померли кілька століть тому. Чому ви живі?
Спитаєш, як таке може бути, коли побачимося знову.
Якщо майбутнє дозволить нам зустрітися.
Повертайся.
Не розумію.
Ти казав, що не можеш бути далеко від Світла.
У мене є засоби підтримувати чисту цифрову форму.
- Він продовжить існувати. - Продовжить? Що?
Не знаю, що буде далі. Тож краще попрощатися.
Якщо я не озвуся протягом шести годин - летіть геть.
Я вже повернув Салвор керування «Старцем».
Не йдіть!
Чорт!
КОРЕЛЛ ВАССАЛІЙСЬКА ЗАПАДИНА
Запропоновано на розгляд.
Провідний торговець Понєц готовий почати.
Установіть зв'язок.
Командор Арґо, честь вам.
І - дякую.
Дякую, що зустрілися зі мною.
Понєц, нас попереджали про таких, як ви.
Моїм людям не потрібні торговельні стосунки, які несуть із собою релігію.
Ні. Я Провідний торговець. Моя релігія - гроші, і...
Командоре.
Одну хвилинку.
Це не торговець Понєц.
Це Гобер Меллоу, відомий шахрай.
Силовичко, я знаю, що він хоче продати мені нікчемний прилад.
За половину грошей у скарбниці.
Я заманю його й викрию як шахрая.
Я знаю, що роблю.
Ваша силовичка сказала, що я шахрай?
Так. І вона має рацію. Усі торговці - шахраї.
Але навіть шахрай, Ваша поважність, може знайти чудо.
А ви зухвалий, Понєц.
Що ж.
Продемонструйте ваше чудо.
Це Прилад для рокіровки.
Упевнений, що він стане такий самий дорогий вашому серцю, як Око Корелла.
На вигляд нічого особливого.
Ніколи не чув про рокіровку.
Крім як у шахах, звісно.
Слушне спостереження.
Так, назва - як у шаховому маневрі, коли король і тура міняються місцями.
Одна вчена, яка працювала над сплутаними квантовими станами,
виявила механізм,
який дозволяє людині переноситися на величезні відстані,
якщо у зворотному напрямку переміщується інша,
приблизно такої самої маси.
А як це потрапило у ваші руки?
Та вчена відмовилася повідомляти про це відкриття Імперії,
бо боялася того, для чого його застосують.
Так можна перекидати смертоносні війська в цивільні регіони.
Зашивати бомби у в'язнів і переносити їх
у колони демонстрантів.
- Це дуже погано. - Саме так.
Я вірю, що принциповий правитель, як-от ви,
знайде йому правильніший застосунок.
А це безпечно?
На Кореллі ми чули жахливі історії
про людей, які переносилися між планетами й помирали в муках.
Ні. Не хвилюйтеся, Командоре.
Усе, що є в біоелектричному полі тіла,
переноситься також.
Не переміщується лише те, що за межами тіла.
Одяг і тому подібне.
То людина прибуває гола?
Не гола.
Учасник рокіровки встрибує в одяг іншої людини.
- Ясно. - У мене головний браслет,
а в мого асистента на злітній смузі біля корабля -
такий самий браслет, як у вас.
Може, це підробка.
Так.
Підробкою може виявитися все, що сам не перевіриш.
Якщо вже ви прислали мені цей браслет, то використайте його.
Вибачте, що? Я...
Ви кажете, що він безпечний...
- тож зробіть рокіровку зі мною. - Не можу.
Є заборона на рокіровку між королями й простолюдинами.
Я звільняю вас від неї. Робіть рокіровку, або вас стратять.
Якщо ви наполягаєте.
Громадяни Корелла, це для мене честь.
Скільки ви за нього хочете?
Надто пізно. Я передумав.
Силовичко.
Він украв Око Корелла!
Чорт.
Гобере Меллоу, вас заарештовано.
Усередині вас діаманти, Меллоу.
Це щоб він був у моєму біоелектричному полі.
Гей, обережніше з цим.
Це рідкісний урожай.
Зняти з нього прилад.
Дозвольте я сам.
Після суду повернете вино.
Суду не буде.
Командор Арґо вже наказав вас стратити.
Я відведу вас до Імперії, коли приведете себе до ладу.
Ні.
Я хочу предстати перед Днем у такому вигляді.
Це він мене таким зробив.
Дякую, Імперіє.
Я вдячний, що мене забрали з Лепсиса.
Я нюхом чую твою вдячність.
Ти тут завдяки леді Демерзел, не мені.
Корабель, який тебе сюди доставив, може відвезти назад.
Леді Демерзел сказала, що Ґлевен живий.
- Ґлевен... - Не грайтеся зі мною.
Він чекає за цими дверима.
Ти побачиш його після нашої розмови.
Якщо розмова пройде добре, ти побачиш його живим.
- Яке моє завдання? - Розвідка.
- На Сівенні в нас є інформатор. - Це робота для шпигуна.
Сівенна на становить воєнної загрози.
Хіба що вони озброїли кактуси.
Кого ви насправді боїтеся?
Більш ніж століття тому на твоєму місці стояв Гарі Селдон.
Він стверджував, що може заснувати Фундацію,
щоб передбачати майбутнє й скоротити еру темряви.
Думаю, він удався до хитрощів, щоб виграти трохи часу й простору.
Тепер його послідовники поклоняються його пам'яті
й вербують нових членів з країв Імперії.
Дізнайся, чи загрожує мені Фундація.
То вони бачать майбутнє?
Це в переліку того, що ти мав би з'ясувати.
Примусова праця його отупила.
Заберіть його.
Убийте його чоловіка.
Можна поговорити з вами відверто, Імперіє?
І на самоті.
Лише ми вдвох?
Можна.
Брати.
- Говори. - Ви зверхній хуліган.
А якщо привезли мене сюди, лише щоб убити - то ще й ідіот.
Ослухавшись мене в битві, ти змусив мене ніяковіти.
Звичайна людина може таке витримати, але не Імперія.
Імперія дихає повагою. Повага їй життєво необхідна.
А ще їй потрібні планетарні системи.
Якщо їх відбирає ця Фундація,
вам потрібний найефективніший флот.
Двадцятий флот більше не твій.
Ще й як мій.
І річ не в повазі до чортової Імперії.
Через мене у вас був дурний вигляд, так?
Ви.
Одна людина в костюмі зі шкіри,
що не наблизиться до битви ближче, ніж на світловий рік.
- Хочеш ударити мене? - Ударити?
Я голову вам хочу відірвати.
- То давай! - Я прийняв присягу. Ви мій імператор.
- Удар мене. - Ні.
- Удар мене, інакше вб'ю твого чоловіка. - Ще одна гра?
І якого результату я хочу? Вдариш мене - і я знатиму,
що можу тебе контролювати, погрожуючи вбивством чоловіка?
Стримаєшся - й покажеш, що захистиш Імперію будь-якою ціною?
Зробиш один вибір - отримаєш усе.
Зробиш інший - відправишся на копальні вдівцем.
Я прийняв присягу.
Я не битиму свого імператора.
Навіть щоб урятувати Ґлевена?
Мій чоловік був мертвий минулі шість років.
Ґлевен?
Так?
Це... я.
Бел?
Думав, мене сюди привезли...
бо ти вмер.
А мені сказали...
Сказали, що ти вмер.
- Шість років тому. - Бел, я намагався з тобою зв'язатися.
- Мені сказали, що за це тебе вб'ють. - Усе гаразд.
Усе добре, Ґлею.
Жорстокі виродки.
Обережніше з виразами.
Ми знову в них на службі.
До того ж - у їхньому палаці.
На службі?
Зачіска в тебе не статутна.
Ні, я...
Я й досі в'язень 713.
Я брудний.
Мої зуби...
У мене воші.
Усе гаразд.
Гей.
Мені дуже жаль.
Ось і ти.
Так.
Це я.
То це була правильна відповідь?
Я не знаю.
Я зазирнув йому в очі, і він здався сильною людиною.
Отак.
Вам був потрібний той, хто не вагається.
Той, хто приймає рішення й захищає його. Правильна політика.
І відкидаю правильну політику чи генетичну пам'ять про неї.
Знаєш, як нам з тобою пощастило?
Усе добре.
У вас добре виходить.
Ви - Імперія.
Продовжуй.
Кажу тобі: здавалося, що вона реальна.
Але ж справжня Калле померла сотні років тому.
Не знаю, що з ним таке в тій печері.
Щось не так.
Уся планета якась не така.
Шість годин майже минули.
То покинемо його тут.
У нас є всі підстави.
Знаю.
Це не Гарі. Це - цифрова симуляція.
І понад сто років він був у пастці.
Навіть він вважає, що така ізоляція зведе з розуму.
Тобі не мене треба переконувати.
Хай яка це версія Гарі...
він мене лякає.
А ви вдвох...
Через нього ти ледь не задихнулася, Ґаал.
І ти його заохочувала.
Якщо скажеш: «Вивези нас звідси», - я одразу злечу.
Але?
Але я не думаю, що ти цього хочеш.
У вас з ним якась особлива мова.
Я нею не говорю.
Я лише хочу сказати...
що ти схожа на нього більше, ніж визнаєш.
Може, ти маєш рацію.
Він був мій кумир.
Постать батька, якої, як мені здавалося, я потребувала.
Ці батьки...
Ніколи не відповідають твоїм очікуванням.
Тато казав...
«Не дай моралі завадити тобі чинити правильно».
Спитай себе, Ґаал:
що зробив би Гарі в дзеркальній ситуації?
Він полетів би.
Що тут діється? Щось святкують?
Першого в'язня стратять Шипом титана.
Давай!
Так!
Давайте наступного!
Другий в'язень.
- Гобер Меллоу. - Фу!
- О, ні!
Смерть від Шипа титана.
Гобере Меллоу!
- Гобере! - Привіт.
Так!
Зараз я трохи зайнятий.
Замовкни, дурню. Ми хочемо тебе звільнити. Ти потрібен Фундації.
Учора Сховище відкрилося й наказало привести тебе.
Полі Верісоф, ти дуже погано обираєш час.
Силовичко Воллік.
Вибачте, що псую вам розвагу, та, схоже,
щось сталось, і я потрібен Фундації.
Ви могли б мене не страчувати?
Вони не слухають, Полі.
Ви тут з Кліриком? Він смішний, правда?
Я б вам таке розповів, якби мене не збиралися стратити!
Силовичко, це ваша розробка?
Дуже дієво. І затишно.
Ваша поважність,
прошу дозволу поговорити з Гобером наодинці
щоб він не опинився без підготовки
в обіймах Галактичного духа.
Ви - пастир душ?
Один з так званих кліриків Фундації?
Так. Це моя робота.
Усі мають підготувати душу перед подорожжю до духів предків.
На жаль, доведеться вам готувати Гоберову душу посмертно.
- Смерть від Шипа титана! - Ні! Ні!
Припиніть це, чорт забирай!
Віддаємо себе на волю Галактичного духа.
Ваша поважність, смерть - безповоротна штука. Невже...
Може, є якась альтернатива?
На жаль - ні.
Але дякую тобі за прощальні дари, Провідний торговцю.
Увечері вип'ю цього вина.
Кажи останні слова, дурню.
Громадяни Корелла,
Я народився в небагатій родині, і в житті мені бувало нелегко.
Певно, я мушу говорити не про минуле, а майбутнє... якого мене позбавляють.
Про милосердя, якого я не проявлю.
Про незнайомців...
яких не зустріну.
Про ворогів, яких перетворив би на друзів.
Але цього не станеться.
Я грав свою роль надто зухвало, тепер я це бачу.
І ось мені оголосили шах і мат, і нічого вже не вдієш.
- Годі! - І я...
Проштрикніть його!
Ну, взагалі, я не закінчив.
Я не закінчив! Я просто...
Гей! Що сталося?
Дістаньте мене звідси! Я не Гобер Меллоу!
Це Командор! Ловіть Шип!
Гобере Меллоу, ти падло!
Спритність рук, Ваша поважність.
Заміна відбувається завдяки цьому приладу, а не браслету.
- Полі, приємно було побачитися. - Зупиніть його!
Ого. Він дуже впевнений.
Він жахливий.
- Як далеко він залетить на боті? - Повідомте космопорти!
Він знає, що в нас є стрибкорабель. Він його вкраде!
Він забере «Духа»!
Давай! Стрибай!
Константо!
Вітаю. Яка радість, правда? Скажіть ваші коди доступу.
Ми не стрибнемо в зону беззаконня, координати якої ти виставив.
Що? Хай нас краще розстріляють? Давайте стрибнемо...
Не підпускай його до мене.
Привіт.
Висадіть мене на астероїді.
- Ти потрібен на Термінусі. - Я не полечу на Термінус.
Заспокой її. Я ж керую кораблем.
Ти не візьмеш капсулу.
Якщо ти думаєш, що я не вдарю тебе, бо ти жінка...
О-о. Що це? Ти мені щось уколола. Що воно...
Що це...
Отак.
Хай усе вийде.
Ти отримав усе, що хотів.
Ми могли б зникнути.
Імперія жахливо вчинив з тобою, Беле.
І зі мною теж.
Тому не можна просто втекти.
Слабкому імператору потрібен сильний генерал.
Він боятиметься такого генерала.
Завжди очікуватиме перевороту.
Він посадив тебе не тому, що ти не виконав наказу,
а тому, що тебе люблять.
Це неважливо.
Я не революціонер, Ґлевене, і тим більше - не дезертир.
Піддані імператора, трильйони людей... Їхні...
Їхні життя для нього ніщо.
А я маю цінність. І мій обов'язок - їх захистити, Ґлею.
- Усіх їх. - Прямо зараз?
Беле, тобі потрібен час на відновлення.
А нам - час на те, щоб знову знайти один одного.
Я буду поряд, хоч би там що.
Але скажу тобі:
каблук імператора залишає слід,
який не щезає, коли каблук прийняти.
То ти будеш поряд щомиті, так?
Шукатимеш слідів на моєму лиці.
Вони не на лиці.
Наближаємося до «Долі». Приготуйтеся до стиковки.
Усе одно.
Коли керує цей День,
заради всіх цих людей
я мушу відмовитися від зведення рахунків.
Я так і знав, що ти це скажеш, тому зберіг для тебе оце.
Генерале.
Вільно.
Вітаємо вдома, генерале Ріос.
Я радий повернутися, Вона-Гне-Світло.
Надіюся, за роки під дією гравітації
ви не забули як згортати простір.
Бо ми не взяли в цей політ пакетів для блювоти.
- Скучив за твоїм гумором, Вона-Гне. - А я - за вашою усмішкою.
Ви стільки років видобували опалеск,
а мені привезли лише той, що залишився під нігтями.
Я жартую, генерале.
Імперія не зміг би контролювати мій вид без зашморгу в нас на шиї.
Проклади курс на Провінції.
Ще не пізно передумати.
Стрибок сплановано.
Уже пізно.
Екіпаж - у стрибкові ясла.
Що ж. Побудуємо Другу Фундацію без Гарі.
Зліт, можливо, буде жорсткий.
Увага. Поверхня тонка.
- Ти в нормі? - Так.
- Зона посадки нестабільна. - Дякую.
Нічого. Ми лише...
Оце так.
«Ненаселена» не значить, що ми самі.
- Вивези нас звідси! - Я намагаюся!
Обережно, обережно!
Давай.
Майже вилетіли.
Що то таке було?
Ми відірвалися?
Ні. Вони розвернулися. Наче внюхали щось інше.
Не може бути. На цій каменюці нема нікого, крім нас.
Зачекай.
Датчики засікли рух у тих пам'ятниках.
Що?
Якась форма життя.
Може, та Калле була все ж таки жива.
Там щось дихає.
Це Гарі.
Що? Ні. Не може бути.
Кажу тобі, це він, Гарі.
Розвертайся.
Там ніде сісти.
Посади нас на руку.
Відкрий шлюз.
Треба підлетіти ближче!
У нього є пульс, Салвор!
Він справжній. Він живий.
Хто ти?
Ґаал, швидше. Ці штуки зараз розтрощать гору.
Прокидайся.
Салвор, піднімай нас!
Тримайся!
Гарі. Гарі прокинься.
Прокинься.
Чому в тебе є тіло? Як це можливо?
Не знаю.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко