BASERT PÅ ROMANENE AV ISAAC ASIMOV
Ingen livsformer...
...og ikke mye vann.
Merkelig sted å bygge Andre Stiftelse på.
Klart at du sier det.
Planetfall om fire.
Sier du at vi har fire minutter til å snakke om det vi ikke har snakket om?
- Spenn deg fast. Det blir en humpete ANL. - Salvor.
Du fortalte meg det. Du har sagt det.
Alle mareritt du har hatt, har blitt til virkelighet.
Det betyr ikke at dette gjør det. Jeg må tro at vi kan forandre det.
Men det gjør du ikke. Du tror det ikke.
Om 150 år dør jeg på slagmarken når jeg prøver å redde menneskeheten.
- Det er bedre enn i en sykeseng. - Du kan ikke avfeie det.
Det betyr vel at jeg ikke dør før?
- Jeg føler meg levende. - Du kan legge deg i en kryopod.
Nå. Dra tilbake til Terminus.
Og fortsatt ende på slagmarken ved vårt fjerne vendepunkt.
Tross alt kan det være uendelig mange måter å komme til det uunngåelige på.
Advarsel. Tynn planetoverflate.
Ustabilt landingssted.
Vi har ikke noe valg, Beggar.
- Styrer du? - Ja. Jeg har kontroll. Vær klare.
Jeg skal få oss ned.
Er dette Ignis?
Forlatte gruver?
Vi er ikke på Ignis.
Så hvor i helvete er vi?
Oonas verden, en keiserlig gruveplass
fram til alle mineralene var hentet ut for 3000 år siden.
For tiden ubebodd.
Du var enig i at Ignis var viktig for Andre Stiftelse.
Det er den. Det er denne også.
Siden når?
Siden Radianten krevde det.
Jeg vet hvordan utregningen er.
Den lager ikke reiseplaner.
Det gjør den nå.
Det er et sted i fjellene, rundt 500 meter herfra, som jeg er nødt til å besøke.
Modellen er omtrentlig, ikke allvitende.
Vil du gå ut dit, kan du gjøre det alene.
Jeg er en projeksjon, Gaal, bundet av det nettverket som er nærmest.
Jeg kan sende meg selv tilbake inn i Radianten,
men en av dere må bære den for meg.
Jeg stoler ikke på deg med noe jeg ikke kan bekrefte.
Og jeg beholder kontrollen over Beggar til dette er gjort.
Bare bli med ham, Gaal.
Nei. Du vil at jeg skal bære deg rundt som en rotte i en håndveske.
- Jeg gjør det ikke, Hari. Dette... - Hei!
Gjør det, Gaal.
Ta ham med, så vi kan komme oss vekk herfra.
De ble kalt Industriens monumenter.
Vi skal ta et sjeldent, nært blikk.
- Vær på vakt mens vi er borte. - Planeten er ubebodd.
Ubebodd betyr ikke at vi er alene.
Det er utenkelig å brenne vokteren.
- Det er barbarisk. - Kanskje det var en feil.
Hvelvet er tross alt en enhet.
Nei.
Hvelvet er en mann, og det er laget av Hari Seldon.
Jeg sa at han ikke ville like det dere har gjort her.
Tror du dette er en guddommelig dom?
Nei, men det var en dom.
Uansett har vi ikke tid til å frykte ikonene våre.
Hvordan kunne Seldons utregninger forutse at en spesiell person som Hober Mallow,
kunne være født, eller overhodet be om hans tilstedeværelse?
Vi vet ikke at Hvelvet krevde noe.
- Det kan være en advarsel. - Ja.
Det siste vi bør gjøre, er å slippe den drittsekken
- i nærheten av Hvelvet. - Ikke vær dum.
Vi finner selvsagt Hober Mallow.
Og vi følger ham inn i Hvelvet.
Psykohistorie er ikke determinisme, Poly.
Det er ikke én vei, men et landskap som iblant smalner
inn i et farlig fjellpass som ikke kan unngås.
Det er derfor vi kaller det en krise.
Seldon visste at under første krise ville suksess kreve handling.
Og handlingen vi gjorde da, hadde et navn.
Salvor Hardin.
Og hadde Hari Seldon inngravert navnet Salvor Hardin da, ville du hatt et poeng.
Poly?
Nei.
Så du tror Hober Mallow er vår nye handling.
Jeg vet ikke hvorfor.
Men navnet hans er den eneste legemliggjøringen vi har av Seldons plan.
- Du er ikke engang en troende. - Jeg tror på psykohistorie.
Jeg tror at Imperiet vil falle.
Og er vi smarte, er det vi som feller det.
Mennesker vil leve som dyr veldig lenge
om vi ikke bruker det Seldon ga oss
og går gjennom det svartens fjellpasset med den jævla drittsekken Hober Mallow.
Greit.
Hober Mallow?
Jeg har aldri hørt navnet før. Jeg visste ikke at det var en person.
Mallow kunne vært et område av rommet eller en nøtte-art.
Han er litt av en nøtt.
Han studerte til å bli prest, men han var for vanskelig for De ærede fedre.
I stedet hang han på misjonærene mine som en kjønnssykdom,
og solgte religiøst juggel og falske relikvier.
Han solgte 38 av Seldons fingerbein
før Stiftelsen tok salgsløyvet hans.
- Hvorfor spør Profeten om en sånn mann? - Seldon likte en god vits.
Han var menneske også, vet du.
Profet-tittelen var noe vi ga ham etterpå.
- Hvor skal vi? - Ifølge kontaktene mine, til Korell.
I Whassalian-kløfta? Selgere har ikke adgang der.
Du snakker om en mann som anser ethvert forbud som en utfordring.
Hvis det er forbudt, er Hober involvert i det.
Hva er det?
Autonome gruvemaskiner. De sugde palladium ut av planetens porer.
Og da det ikke var noe av verdi igjen, ble de sluppet løs mot befolkningen.
Keiserne er hule menn som uthuler verdenene sine.
Hvordan vet du alt dette? Hvorfor vet du alt dette?
Det kalles psykohistorie, Gaal.
Jeg kan hjelpe deg. Du må bare slippe meg inn.
Jeg er den eneste andre i galaksen som kan lese Radianten.
Ja, men du er forstyrrende.
Rundt og rundt.
Vi er her på Radiantens befaling.
Det er ikke en omvei som holder deg fra det du vil.
- Og det er å gi deg en kilevink. - Det har du prøvd alt.
Jeg snakker om Salvor. Du frister med utsiktene til håp.
Det er en tabbe.
Framtiden du så kan godt være uforanderlig.
Du var glad for å få ordet "Ignis", og handle etter det.
- Og hvis jeg gjør det, er det galt. - Her er forskjellen du burde forstått.
Planen min gjør små endringer i nåtiden for å justere store hendelser i framtiden.
Du vil observere en veldig liten hendelse i framtiden,
at et spesielt menneske dør,
og bruke store krefter i nåtiden på å unngå det.
- Salvor løste din første krise. - Hun fikk hjelp.
De historiske forhold var på hennes side. Og det kunne like gjerne vært en annen.
Forhold?
Du satte ingen psykohistorikere på Terminus.
- Og uten hennes evner... - Én psykohistoriker
skulle være på Terminus! Ikke sant?
I et annet liv
hadde du kanskje lært datteren din alt om Hvelvet mitt.
Du mener visst at du er veldig uerstattelig.
Vel, Gaal, det er min plan.
Men, nei. I stor nok skala er jeg ubetydelig.
Vi har ikke alltid vært alene i dette. Du sa tidligere
at du var den eneste andre som kunne lese Radianten.
Det har ikke alltid vært sånn.
Jeg hadde en livspartner, Yanna.
Hun hjalp meg å skape psykohistorie.
Man kan si at det var det eneste barnet vi hadde sammen.
I hvert fall det eneste som overlevde.
Jeg ville ikke tømt den ennå. Vi har fortsatt langt å gå.
Du sa 500 meter.
I rett linje.
Det er best dette er verdt det.
Det er det.
- Vi skal møte en gammel venn. - En gammel venn?
LEPSIS STRAFFEKOLONI
442, kom deg opp!
Få opp farta!
Nei.
713, ligg unna fange 429.
Gi ham et øyeblikk. Han klarer kvoten.
Han var ikke egenrådig. Han hadde mer arbeid igjen i seg.
Bel Riose.
Lady Demerzel.
Jeg kommer med et tilbud.
Imperiet trenger helten fra 20. flåte. Det er slag som må utkjempes.
- Hvor? - Periferien.
Du starter på Siwenna i Normannisk sektor. En ny fiende har dukket opp.
Siwenna er en avkrok.
Og det sier en som bor her.
Fullfør oppdraget og gå fri.
Hvorfor så sjenerøs?
- Day mente at du kanskje ville nekte. - Han har rett.
Lederskapet hans er uberegnelig og uklokt.
Setter ikke det deg i en sterk posisjon?
Deres frihet også.
Og bare så det er klart, det er ikke prisen min for å bli med.
Det er prisen for å være med på en samtale om det.
Du ble sendt til Lepsis fordi du krevde en tryggere rute for mannskapet.
Vil du bli værende her for en lignende feil?
Frihet for dem.
Ikke frihet.
Lengre pauser. Bedre utstyr. Legetilsyn.
Greit.
Og nå forhandler vi om hvorvidt jeg drar tilbake.
Jeg trenger frie tøyler. Ingen kontraordrer fra Imperium.
Det var allerede planen. Bli med meg.
Si til Imperiet at han kan drite og dra i den digre, blå kjolen sin.
Jeg har en ordre å følge hvis du sier nei.
- Jeg er ikke redd for å dø. - Det er derfor vi vil ha deg.
Og jeg kan gjøre det verdt det å si ja.
Glawen Curr.
Imperiet henrettet mannen min for seks år siden.
Du ble fortalt at han var henrettet. Det var en del av straffen.
Jeg tror deg ikke.
Imperium vil oppdatere deg. Hvis alt går bra, får du møte mannen din.
Jeg vet at håp er smertefullt. Du trenger ikke å håpe.
Bare bli med meg.
Bestemmelsesstedet må være på andre siden av døren.
Vanligvis har dører hengsler og kanskje en dørvrider.
Dette er en vegg.
Åpner du en vegg, blir det en dør.
Jeg håper turen over sanden
ikke var hardere enn du var villig til.
Jeg kjenner igjen ansiktet ditt.
Jeg har sett avbildninger av det, og jeg kjenner det versemålet.
Du er Kalle, men... Du døde for flere århundrer siden. Hvordan kan du leve?
Du kan spørre om hva det betyr når vi møtes igjen.
Hvis framtiden lar oss møtes igjen.
Du kan gå tilbake.
Jeg forstår ikke. Du sa at du ikke kunne gå langt fra Radianten.
Jeg kan opprettholde en ren digital form.
- Han vil bestå. - Bestå? Hva?
Jeg vet ikke hva som vil skje. Kanskje vi bør ta farvel.
Hvis du ikke hører fra meg innen seks timer, må du dra.
Jeg har overført kontrollen over Beggar tilbake til Salvor.
Ikke dra!
Faen!
KORELL WHASSALIAN-KLØFTA
Tilbys for vurdering.
Mesterkjøpmann Ponyets er klar når du er det.
Åpne kommunikasjon.
Kommandør Argo, ære være med deg.
Og takk.
Takk for at du ville møte meg.
Ponyets, vi er blitt advart mot sånne som deg.
Folket mitt vil ikke inngå noen handel som innebærer obligatorisk religion.
Nei, jeg er en kjøpmannmester. Penger er min religion, og...
Kommandør?
Et øyeblikk.
Det er ikke kjøpmann Ponyets. Det er Hober Mallow, en notorisk svindler.
Forcer, jeg er klar over at han prøver å selge en ubrukelig enhet.
Utvilsomt for halve statskassen.
Jeg skal få ham i garnet og avsløre ham som en lurendreier.
Jeg vet hva jeg gjør.
Sa din forcer at jeg er en lurendreier?
Hun har rett. Alle kjøpmenn er lurendreiere.
Men selv en lurendreier kan snuble over et mirakel.
Du er jammen selvsikker, Ponyets.
Greit.
Demonstrer mirakelet ditt.
Det heter en rokeringsenhet.
Og jeg vet at den vil fortjene sin plass ved siden av Korells øye i ditt hjerte.
Ser ganske alminnelig ut.
Vi har aldri hørt om "rokering".
Bortsett fra innen sjakk.
Veldig skarpsindig.
Ja, den er oppkalt etter sjakkmanøveren der en konge og et tårn bytter plass.
En forsker som arbeider med kvanteforviklinger,
snublet over en mekanisme
som kan flytte et levende vesen over stor avstand
så lenge et legeme med omtrent lik masse kan gjøre den tilsvarende reisen.
Og hvordan kom du i besittelse av dette?
Forskeren nektet å gi tegningene til Imperiet.
Hun fryktet hva de ville bli brukt til.
Sende soldater inn i sivile områder.
Sy bomber inn i fanger og transportere dem
inn i demonstrasjoner.
- Det er fryktelig. - Nettopp.
Jeg tenkte at en prinsippfast hersker som deg ville bruke den på bedre vis.
Men er den trygg?
På Korell har vi hørt grusomme historier
om menn som sendes over planeter og kollapser i smerte.
Nei. Nei, nei, nei. Ingen grunn til bekymring.
Alt som finnes i kroppens bioelektriske felt,
er med på reisen.
Så det er bare det som er utenfor kroppen, som blir igjen. Klær og sånt.
Så de kommer nakne?
Nei, ikke nakne.
Springeren hopper inn i den andre personens klær.
- Jeg forstår. - Jeg har selvsagt kontrollarmbåndet,
og en assistent på luftpromenaden utenfor skipet mitt
har et armbånd som ditt.
Som kan være falskt.
Ja.
Alt kan forfalskes med mindre det skjer med deg.
Du sendte et armbånd, så bruk det.
Unnskyld, hva...
Du forsikret at det var trygt,
- så spring meg. - Nei, det kan jeg ikke.
Det er regler mot at kongelige og alminnelige folk blander seg.
Som jeg løser deg fra. Gjør det, ellers havner hodet ditt på en påle.
Hvis du insisterer.
Borgere av Korell, det er en ære.
- Hvor mye vil du ha for det? - For sent. Jeg har ombestemt meg.
Forcer.
Han har Korells øye!
Faen.
Hober Mallow, du er pågrepet.
Du inneholder diamanter, Mallow.
Ja. For å være i mitt bioelektriske felt.
Hei. Forsiktig med den. Det er en sjelden årgang.
Ta av ham enheten.
La meg.
- Jeg vil ha igjen vinen etter rettssaken. - Det blir ingen rettssak.
Commdor Argo har beordret din henrettelse.
Jeg eskorterer deg til Imperium når du er presentabel.
Nei.
Jeg vil møte Day sånn. Dette er mannen han har gjort meg til.
Takk, Imperium. Jeg er takknemlig for at jeg ikke er på Lepsis lenger.
Ja, jeg kjenner lukten av takknemlighet.
Du er her av lady Demerzels nåde, ikke min.
Transporten som brakte deg hit, kan like lett bringe deg tilbake.
Lady Demerzel sa at Glawen er i live.
- Glawen... - Ingen spill, er du snill.
Han venter bak den døren.
Du kan møte ham etter samtalen vår.
Går samtalen bra, finner du ham i live.
- Hva er oppdraget? - Rekognosering.
- Vi har en informant på Siwenna. - Det er spionarbeid.
Siwenna er ikke en militær trussel. Med mindre de bevæpner kaktusene.
Så hvem er du faktisk bekymret for?
For over hundre år siden sto Hari Seldon der du står nå.
Han hevdet at han kunne etablere en Stiftelse
for å lese framtiden og forkorte en kommende mørketid.
Nå tror jeg det var et knep for å gi folket sitt tid og avstand.
Tilhengerne hans tilber nå minnet hans,
og rekrutterer medlemmer fra ytterkantene av Imperiet.
Du må finne ut om Stiftelsen er en trussel mot meg.
Kan de lese framtiden?
Det faller inn under ting du skal finne ut.
Tvangsarbeid har svekket ham.
Før ham bort.
Drep ektemannen.
Kan jeg snakke fritt, Imperium?
Og privat.
Bare oss to?
Innvilget.
Brødre.
- Snakk. - Du er en arrogant bølle.
Hvis du brakte meg hit bare for å drepe meg, er du en idiot også.
Da du trosset mine ordre i kamp, satte du meg i forlegenhet.
En mann kan tåle det, men ikke et imperium.
Et imperium puster respekt. Det avhenger av det for sitt liv.
Det avhenger også av planetsystemer.
Og hvis denne Stiftelsen napper dem til seg,
da trenger du flåten med høyest effektivitetsvurdering.
Den 20. flåte er ikke din lenger.
Jo, det er den.
Og dette handler ikke om respekt for Imperium.
Jeg fikk deg til å virke latterlig.
Deg.
Den enslige mannen innenfor den huden,
som aldri har vært et lysår nær et slag.
- Vurderer du å slå meg? - Slå deg?
Jeg vil helst rive av deg hodet.
- Gjør det! - Jeg avla en ed. Du er min keiser.
- Slå meg. - Nei.
- Slå meg, ellers dreper jeg mannen din. - Enda et spill?
Vil jeg at du skal slå, så jeg vet at jeg kan kontrollere deg ved å true mannen din,
eller vil jeg at du skal nekte for å vise at du vil beskytte Imperium?
Ett av valgene vil gi deg alt.
Det andre sender deg tilbake til gruvene som enkemann.
Jeg avla en ed. Jeg slår ikke min keiser.
Ikke engang for Glawens liv?
Jeg har hatt en død ektemann i seks år.
Glawen?
Ja?
Det er meg.
Bel?
De brakte meg hit...
Jeg trodde det betydde at du var død.
De fortalte meg...
De fortalte meg at du var død.
- For seks år siden. - Jeg prøvde å få ut en melding til deg.
- De sa de ville drepe deg om jeg prøvde. - Det er greit, Glay.
De ondskapsfulle jævlene.
Vokt ordene dine. Vi er i deres tjeneste igjen nå.
- For ikke å snakke om slottet deres. - Tjeneste?
Håret ditt er ureglementert.
Nei. Nei, jeg...
Jeg er fortsatt 713.
Jeg er skitten.
Tennene mine...
Jeg har lus.
Det er greit.
Hei.
Jeg er så lei for det.
Der har vi deg.
Ja.
Det er meg.
Så det var riktig svar?
Jeg vet ikke.
Jeg så ham i øynene, og han virket som en sterk person.
Sånn, ja.
Du ville ha en som ikke ville vakle.
En som tar et valg og står ved det. Det er god politikk.
Jeg ga slipp på god politikk eller genetiske minner om god politikk.
Vet du hvor heldige vi er som har deg?
Du klarer deg.
Du klarer deg bra.
Du er Imperium.
Fortsett.
Hun virket levende, sier jeg.
Men den ekte Kalle døde for flere hundre år siden.
Jeg aner ikke hva som er i hulen med ham.
Det er noe som ikke stemmer. Hele planeten er mistenkelig.
Det har snart gått seks timer.
Da drar vi fra ham.
Det har vi all grunn til.
Det vet jeg.
Han er ikke Hari. Han er en digital imitasjon.
Og han var fanget i over hundre år.
Selv han sa at den slags isolasjon kan gjøre en gal.
Det er ikke jeg som må overbevises.
Uansett hvilken versjon av Hari det er...
...så skremmer han meg.
Og dere to sammen...
Han kvalte deg nesten.
Og du oppmuntret det.
Så hvis du sier "Fly oss bort herfra", gjør jeg det.
Men?
Men jeg tror ikke du vil det.
Du og han har deres eget språk.
Jeg kan det ikke.
Jeg sier bare...
Du ligner mer på ham enn du vil innrømme.
Kanskje du har rett.
Han var idolet mitt.
Farsfiguren jeg overbeviste meg selv om at jeg trengte.
Ja, det er den greia med foreldre.
Ikke helt det man opphøyer dem til.
Faren min pleide å si...
"Ikke la din moralske sans hindre deg i å gjøre det rette."
Så bare spør deg selv, Gaal,
om situasjonen var omvendt, hva ville Hari gjort nå?
Han ville dratt.
Lurer på hva som foregår. En slags feiring?
Første fange, død ved Titans pil.
Ja!
Kom med den neste!
Andre fange.
Hober Mallow.
Faen, nei!
Død ved Titans pil!
Hober Mallow!
- Hober! - Hallo.
Ja!
Jeg er litt opptatt nå.
Hold kjeft, din tosk! Vi er her for å befri deg. Stiftelsen trenger deg.
Hvelvet åpnet seg i går. Det ba om din tilstedeværelse.
Poly Verisof, jeg har aldri møtt en mann som timet dårligere.
Forcer Wallick.
Jeg hater å dempe entusiasmen, men det har dukket opp noe, og Stiftelsen trenger meg.
Kan du la være å henrette meg?
De hører ikke etter.
Er du sammen med presten? Er han ikke morsom?
Historiene jeg kunne fortalt deg om jeg ikke skulle henrettes nå.
Forcer Wallick, er dette ditt design? Veldig effektivt. Koselig.
Høyaktede,
jeg ber om å få snakke med Hober alene
før han må reise uforberedt
til Den store galaktiske ånds favn.
Er du en sjelesørger?
En av Stiftelsens såkalte prester?
Det er utdannelsen min.
Enhver bør forberede sin sjel før han reiser til forfedrenes ånder.
Dessverre må du forberede Hobers etter døden.
- Død ved Titans pil! - Nei! Nei!
Stans dette straks!
I Den galaktiske ånds navn overgir vi oss.
Høyaktede, døden er et så ugjenkallelig fenomen.
Det må da være et alternativ.
Dessverre ikke.
Men takk for avskjedsgavene, kjøpmannsmester.
Jeg skal nyte vinen i kveld.
Si dine siste ord, dåre.
Borgere av Korell,
jeg ble født i beskjedne kår, og har møtt mange hindringer i mitt liv.
Det er ikke fortiden jeg bør dvele ved, men framtiden jeg blir berøvet.
De gode gjerningene jeg ikke får gjort.
De fremmede...
...jeg aldri får møte.
Fiender jeg kunne sjarmert til å bli venner.
Men sånn blir det ikke.
Jeg spilte mitt spill for dristig. Det forstår jeg nå.
Og nå har jeg ikke noe trekk som ikke setter meg i sjakk.
- Det er nok! - Jeg...
Slipp pilen på ham!
Jeg var ikke ferdig.
Jeg var ikke ferdig! Jeg har...
Hei! Hva faen foregår?
Få meg ut av denne. Jeg er ikke Hober Mallow.
Det er kommandøren! Stopp pilen!
Hober Mallow, din jævel!
Fingerferdighet, høyaktede.
Det var denne noden, ikke armbåndet, som gjorde byttet.
- Poly, alltid hyggelig. - Stopp ham!
Han er veldig selvsikker.
Han er motbydelig.
- Hvor langt kommer han på en luftyacht? - Varsle romhavnene!
Han vet at vi har et sprangskip. Han kommer til å ta det!
Han tar Spirit!
Kom igjen, opp! Opp!
Constant!
Velkommen. Spennende, hva? Jeg trenger tilgangskodene deres.
Vi springer ikke til noen lovløs sone.
Ville du at de skulle skutt oss ned? Det er bedre...
Hold ham unna meg.
- Hallo. - Slipp meg av på nærmeste asteroide.
- Du må til Terminus. - Jeg drar ikke til Terminus.
Kan du holde henne stille? Jeg prøver å fly.
Du tar ikke rømningspoden.
Hvis du tror jeg ikke vil skade en kvinne...
Hva er det? Stikker du meg? Skal det...
Hva var...
Sånn, ja.
Få det ut.
Du har alt du ønsket deg.
Vi kunne forsvinne.
Imperium har vært grusom mot deg, Bel.
Han har vært grusom mot meg.
Derfor kan vi ikke bare stikke av. En svak keiser trenger en sterk general.
Og han vil frykte den generalen. Han vil alltid forestille seg et kupp.
Han fengslet deg ikke på grunn av ordrenekt,
men fordi du er elsket.
Det er uvesentlig.
Jeg er ikke revolusjonær mer enn jeg er en desertør, Glawen.
Keiserens undersåtter, disse billionene av folk, er bare...
De er bruk-og-kast for ham.
Så som den ene mannen som ikke er det, er det min plikt å beskytte dem.
- Alle sammen? - Nå?
Du trenger tid til å hente deg inn.
Og vi trenger tid til å finne hverandre igjen.
Jeg står ved din side uansett hva.
Men jeg sier deg...
...å være under Imperiums hæl, etterlater et merke.
Det blir ikke borte når hælen løftes.
Skal du være ved min side hele tiden? Se etter fotspor i ansiktet mitt.
De er ikke i ansiktet ditt.
Nærmer oss Destiny. Klargjør for dokking.
Poenget er det samme.
Så lenge denne Day styrer,
har jeg for alle disse menneskenes skyld ikke den luksusen at jeg kan hevne meg.
Jeg var forberedt på at du ville si det, og derfor har jeg beholdt dette til deg.
General.
Fortsett.
Velkommen hjem, general Riose.
Godt å være tilbake, Hun-Bøyer-Lys.
Jeg håper årene under tyngdekraftens støvel
ikke har gjort at du har glemt romfolding. Vi tok ikke med oss spyposer.
- Jeg har savnet humoren din, Hun-Bøyer. - Og jeg smilet ditt.
Alle de årene i opalesk-gruvene,
og du tok med bare skitt under neglene til meg.
Jeg erter, general.
Imperiet kunne ikke kontrollert sånne som meg uten å bruke kvelertak.
Sett kurs mot De ytre regioner.
Det er ikke for sent å forandre det.
Sprang låst.
For sent nå.
Alle til sprangbåser.
Greit. Vi bygger en Andre Stiftelse uten Hari.
Takeoff kan bli litt røff.
Tynn planetoverflate.
- Gikk det bra? - Ja.
Ustabilt landingssted.
Det går bra. Vi bare...
Fy fader.
Ubebodd betyr ikke alene.
- Få oss ut herfra! - Ja, jeg prøver, jeg prøver!
Pass opp, pass opp, pass opp!
Kom igjen. Kom igjen.
Nesten der. Nesten der.
Hva i helvete var det?
Mistet vi dem?
Nei. De snudde. Det er som om de har fått teften av noe annet.
Det er ikke noe annet levende her enn oss.
Vent.
Sondene registrerer aktivitet i fjellene der.
Hva?
En livsform.
Kanskje den Kalle-personen var i live. Det er noe som puster der.
Det er Hari.
- Nei, det kan ikke være Hari. - Jeg sier deg at det er ham. Det er Hari.
Snu.
- Det er ikke noe sted å lande. - Sett oss på hånden.
Åpne luftslusen.
Du må fly nærmere!
Jeg kjenner puls, Salvor.
Han er ekte. Han lever.
Hva er du?
Skynd deg. De greiene kommer til å rive ned fjellet.
Du må våkne.
Salvor, trekk oss opp! Trekk oss opp!
Vent! Vent!
Hari. Hari, våkne. Kom igjen.
Våkne.
Hvordan kan du ha en kropp? Hvordan er det mulig?
Jeg vet ikke.
Tekst: Evy Hvidsten