PAGAL AIZEKO AZIMOVO ROMANUS
Nėra gyvybės formų...
ir vandens nedaug.
Keista vieta Antrajam Fondui.
Galim taip pasakyti.
Leisimės po keturių.
Sakai, kad turim keturias minutes
pakalbėti apie tai, apie ką nesikalbėjome?
Prisisek. Leidžiantis pakratys.
Salvore.
Tu man pasakei, gerai? Pasakei.
Visi tavo sapnuoti košmarai išsipildė.
Tai nereiškia, kad išsipildys ir šitas. Turiu tikėti, kad galim tai pakeisti.
Bet netiki.
Tu tuo netiki.
Po 150 metų žūsiu mūšio lauke gelbėdama žmoniją.
- Geriau nei mirti lovoj nuo ligos. - Negali nekreipti į tai dėmesio.
Turbūt tai reiškia, kad nemirsiu anksčiau, ar ne?
- Jaučiuosi kaip niekad gyva. - Gali įlipti į kriokapsulę.
Dabar pat ir grįžti į Terminusą.
Ir vis tiek atsidursi mūšio lauke ateities lūžio taške.
Šiaip ar taip, gali būti begalė kelių pasiekti tai, kas neišvengiama.
Perspėjimas, plonas planetos paviršius.
Nusileidimo vieta nestabili.
Neturim pasirinkimo, „Elgeta“.
- Vairuoji? - Taip. Valdau erdvėlaivį. Pasiruoškit.
Aš mus nuleisiu.
Čia Ignis?
Apleistos kasyklos?
Mes ne Ignyje.
Tai kur tada, po galais?
Ūnos pasaulyje, čia buvo Imperijos kasyklos,
kol prieš 3 000 metų planetos mineralų ištekliai baigėsi.
Šiuo metu planeta negyvenama.
Hari, sutikai, kad Ignis - itin svarbus Antrajam Fondui.
Svarbus. Šita planeta - taip pat.
Nuo kada?
Nuo tada, kai to pareikalavo Spinduliuotuvas.
Žinau, kas yra matematika.
Ji nesudarinėja kelionių maršrutų.
Dabar sudarinėja.
Tuose kalnuose, maždaug už 500 metrų nuo čia, yra vieta,
į kurią mane siunčia Spinduliuotuvas.
Hari, modelis - prisitaikantis, o ne visažinis.
Jei nori ten eiti, eik vienas, blemba!
Aš - projekcija, Gaale, ribojama artimiausio tinklo.
Galiu grįžti į Spinduliuotuvą,
bet viena iš jūsų turi jį nunešti.
Nepasitikėsiu tavimi dėl to, ko negaliu patikrinti.
O aš neperleisiu „Elgetos“ valdymo, kol tai nebus atlikta.
Tiesiog nueik su juo, Gaale.
Ne. Nori, kad nešiočiau tave kaip naminį gyvūnėlį.
Aš to nedarysiu, Hari. Tai...
Padaryk tai, Gaale.
Paimk jį su savimi, kad galėtume iš čia išsinešdinti.
Juos vadino Pramonės paminklais.
Pamatysime juos iš arti, o tai retas atvejis.
- Būk budri, kol mūsų nebus. - Kodėl? Planeta negyvenama.
Jei negyvenama, dar nereiškia, kad mes vieni.
Protu nesuvokiama - sudeginti sergėtoją.
- Barbarizmas. - Gal tai kažkokia klaida.
Šiaip ar taip, Saugykla - prietaisas.
Ne.
Saugykla yra žmogus, ji tiesiogine prasme sukurta iš Hario Seldono.
Sakiau, kad jam nepatiks tai, ką čia nuveikėte.
Manai, čia dieviškas nuosprendis, žyny?
Ne, bet tai buvo nuosprendis.
Kaip ten bebūtų,
neturime laiko verkti ir drebėti iš baimės.
Kaip Seldono skaičiavimai galėjo numatyti konkretų žmogų, Hoberą Melou,
jei jis išvis gimęs, juolab pareikalauti, kad jis atvyktų?
Mes nežinome, ar Saugykla pateikė reikalavimą.
- Gal tai perspėjimas. - Taip.
Tikrai neturėtume leisti tam nuskurėliui šunsnukiui
- artintis prie Saugyklos. - Netaukškit niekų.
Aišku, kad rasime Hoberą Melou.
Ir nuvesime jį į Saugyklą.
Psichoistorija - ne determinizmas, Poli.
Tai ne vienas kelias, bet kraštovaizdis, kuris kartais susiaurėja
iki pavojingos kalnų perėjos, kurios negali apeiti.
Todėl ir vadiname tai krize.
Seldonas žinojo, kad per pirmąją krizę sėkmė pareikalaus veiksmų.
Ir veiksmas, kurio tuo metu ėmėmės, turėjo vardą.
Salvorė Hardin.
Jei Haris Seldonas tuo metu būtų išraižęs Salvorės Hardin vardą,
jūsų žodžiuose būtų tiesos.
Poli?
Ne.
Taigi, manot, kad mūsų naujas veiksmas - Hoberas Melou?
Klausykit, nežinau, kodėl.
Bet jo vardas - vienintelis mūsų turimas Seldono Planų įkūnijimas.
Jūs net netikite.
Tikiu psichoistorija.
Tikiu, kad Imperija žlugs.
Jei būsime protingi, ją sužlugdysime mes.
Žmonės ilgam laikui virs žvėrimis,
jei nepasinaudosime tuo, ką pateikė Seldonas,
ir nepereisime tos sumautos kalnų perėjos
su tuo prakeiktu šunsnukiu Hoberu Melou.
Gerai.
Hoberas Melou?
Nesu girdėjusi tokio vardo. Net nesu tikra, ar tai žmogus.
Jei manęs paklaustumėt, Melou gali būti kosmoso regionas arba riešutų rūšis.
Be abejonės, jis kietas riešutėlis.
Jis mokėsi kunigystės,
bet Šventieji tėvai su juo nesusitvarkė.
Todėl jis sekė paskui mano kolegas misionierius kaip venerinė liga,
pardavinėdamas religinius niekučius ir netikras relikvijas.
Jis pardavė 38 Seldono pirštų kaulus,
kol Fondas nepanaikino jo prekybos licencijos.
Kodėl Pranašas prašytų tokio žmogaus?
Seldonas mėgo gerus pokštus.
Jis taip pat buvo žmogus, supranti?
Pranašo titulą jam prilipdėme vėliau.
- Tai kur keliaujame? - Pasak mano kontaktų, į Korelą.
Vasalianos tarpeklyje?
Pirkliai ten išvis neįleidžiami.
Kalbi apie žmogų, kuriam draudimai - asmeninis iššūkis.
Jei tai uždrausta, Hoberas ten prekiauja.
Kas tai?
Autonominės kasybos mašinos.
Jos siurbė paladį iš planetos porų.
O vėliau, kai neliko nieko vertingo,
jas užsiundė ant žmonių.
Imperatoriai - tušti žmonės, ištuštinantys savo pasaulius.
Iš kur visa tai žinai?
Kodėl visa tai žinai?
Tai vadinama psichoistorija, Gaale.
Hari, galiu tau padėti. Tik turi man viską pasakyti.
Aš - vienintelis kitas žmogus galaktikoje, galintis skaityti Spinduliuotuvą.
Taip, bet tu viską griauni.
Trūkt už vadžių, vėl iš pradžių.
Mes čia, nes to reikalauja Spinduliuotuvas.
Tai nėra lankstas, trukdantis tau gauti, ko nori.
Aš noriu tau užvožti.
Jau bandei.
Kalbu apie Salvorę.
Tu mojuoji jai prieš nosį vilties pažadais.
Tai klaida.
Tavo matyta ateitis gali būti nekintama.
Apsidžiaugei, kai vizijoje pamačiau Ignį, ir iškart ėmeisi veiksmų.
Jei aš darau tą patį, tai negerai?
Yra skirtumas, kurį jau turėtum suprasti.
Mano Planas šiek tiek pakeičia dabartį, kad pakoreguotų tai, kas svarbu, ateityje.
Tu nori stebėti vieną labai menką įvykį ateityje,
konkretaus žmogaus mirtį,
ir padaryti viską, kas įmanoma, dabartyje, kad to išvengtum.
- Salvorė įveikė tavo pirmąją krizę. - Jai padėjo.
Visos istorinės aplinkybės buvo jos pusėje.
Jei ne ji, būtų atsiradęs kažkas kitas.
Aplinkybės?
Terminuse nepalikai psichoistorikų.
- Ir jei ne jos sugebėjimai... - Norėjau, kad vienas psichoistorikas
būtų Terminuse!
Ar ne?
Kitame gyvenime
gal būtum išmokiusi savo dukrą visko apie mano Saugyklą.
Regis, laikai save nepakeičiamu.
Gaale, tai mano Planas.
Bet, ne, žvelgiant plačiau, esu nereikšmingas.
Mes ne visada buvome vieni.
- Ką? - Anksčiau sakei,
kad tu - vienintelis kitas žmogus, galintis skaityti Spinduliuotuvą.
Taip buvo ne visada.
Turėjau antrąją pusę, Janą.
Ji padėjo man sukurti psichoistoriją.
Galima sakyti, kad tai buvo vienintelis mūsų kartu turėtas vaikas.
Bent jau vienintelis, kuris išgyveno.
Aš jo neužbaigčiau.
Laukia dar ilgas kelias.
Sakei, kad 500 metrų.
Horizontaliai.
Garbės žodis, Hari, verčiau jau būtų to verta.
Bus.
Susitiksime su senu draugu.
Senu draugu?
LEPSIO GRIEŽTOJO REŽIMO KOLONIJA
442-as, stokis!
Judinkis!
Ne.
713-as, patrauk rankas nuo 429-o kalinio.
Duokit jam minutėlę. Jis užbaigs darbą.
Jis nesispyriojo.
Jis dar galėjo dirbti.
Belai Riosai.
Ledi Demerzele.
Atvykau su pasiūlymu.
Imperijai reikia 20-osios flotilės didvyrio.
Laukia mūšiai.
- Kur? - Periferijoje.
Pradėsite Sivenoje, Normanų sektoriuje.
Atsirado naujas priešas.
Sivena - gūdi provincija.
Sako žmogus, gyvenantis čia.
Įvykdykite misiją ir būsite laisvas.
Iš kur toks dosnumas?
- Dienys numanė, kad galite atsisakyti. - Taip. Jis neklysta.
Jo vadovavimas - kaprizingas ir neišmintingas.
Tada jūsų pozicija tampa stipresnė, ar ne?
Išlaisvinsite ir juos.
Ir aiškiai pasakysiu, tai nėra kaina, kad vykčiau su jumis.
Tai - kaina, kad išvis apie tai kalbėčiau.
Jus išsiuntė į Lepsį, nes reikalavote saugesnio kelio savo pilotams.
Norite čia pasilikti dėl panašios klaidos?
Jų laisvė.
Ne laisvė.
Ilgesnės pertraukos. Geresnė įranga. Gydytojų priežiūra.
Gerai.
Dabar derėkimės dėl to, sugrįšiu ar ne.
Noriu veiksmų laisvės.
Jokių įsakymų atšaukimų iš Imperijaus pusės.
Toks ir buvo planas.
Sekite paskui mane.
Perduokite Imperijui, kad užsikruštų su savo sumauta ilga mėlyna suknia.
Jei atsisakysite, turėsiu įvykdyti įsakymą.
Nebijau mirti.
Todėl jūsų ir norime.
Žinau, kaip padaryti, kad jums apsimokėtų sutikti.
Gleivenas Keras.
Imperijus nužudė mano vyrą prieš šešerius metus.
Jums buvo pasakyta, kad jis nužudytas.
Tai buvo bausmės dalis.
Aš jumis netikiu.
Imperijus viską paaiškins.
Jei viskas klostysis sklandžiai, pamatysite savo vyrą.
Žinau, kad viltis - skausminga.
Neprivalote viltis.
Tiesiog eikite su manimi.
Mūsų tikslas - kitapus šių durų.
Paprastai durys turi vyrius arba rankeną.
Čia - siena.
Jei atidarysi sieną, ji taps durimis.
Tikiuosi, žygis smėliu
nebuvo sunkesnis, nei buvai pasirengusi ištverti.
Man jūsų veidas matytas.
Esu mačiusi jo atvaizdus, ir žinau tą ritmą.
Jūs - Kalė, bet...
Jūs mirėte prieš šimtus metų. Kodėl jūs gyva?
Galėsi paklausti, ką tai reiškia, kai vėl susitiksime.
Jei ateitis leis mums vėl susitikti.
Turėtum grįžti.
Nesuprantu.
Sakei, kad negali nukeliauti toli nuo Spinduliuotuvo.
Galiu išlaikyti gryną skaitmeninę formą.
- Jis išliks. - Išliks? Ką?
Nežinau, kas nutiks toliau. Gal reiktų atsisveikinti.
Jei nesulauksi iš manęs žinių po šešių valandų, išskriskit.
Aš jau perdaviau „Elgetos“ valdymą Salvorei.
Palauk, neišeik!
Šūdas!
KORELA VASALIANOS TARPEKLIS
Teikiamas svarstymui.
Magistras pirklys Ponijetis laukia jūsų kvietimo, pone.
Užmegzkite ryšį.
Komandore Argai, garbė jums.
Ir ačiū.
Ačiū, kad mane priėmėte.
Ponijeti, mus perspėjo apie tokius kaip tu.
Mano žmonės nepriims prekių, neatsiejamų nuo privalomos religijos.
Ne, aš Magistras pirklys. Pinigai - mano religija, ir...
Komandore?
Minutėlę.
Čia ne pirklys Ponijetis.
Čia Hoberas Melou, pagarsėjęs sukčius.
Smogike, žinau, kad jis bando įbrukti man bevertį prietaisą.
Be abejo, už pusę mūsų iždo.
Aš jį įviliosiu ir demaskuosiu kaip sukčių.
Žinau, ką darau.
Jūsų smogikė pasakė, kad aš - sukčius?
Taip, ji teisi. Visi pirkliai - sukčiai.
Bet, Jūsų Kilnybe, net ir sukčius gali aptikti stebuklą.
Jūs velniškai drąsus, Ponijeti.
Labai gerai.
Rodykite savo stebuklą.
Jis vadinamas rokiruotės įrenginiu.
Esu tikras, kad jis užims savo vietą šalia Korelos akies jūsų širdy.
Atrodo gan paprastas.
Nesame girdėję apie „rokiruotę“.
Žinoma, nebent šachmatų partijoje.
Jūs labai nuovokus.
Taip, jis pavadintas kaip šachmatų ėjimas, kai karalius susikeičia su bokštu.
Mokslininkė, dirbanti kvantinio susiejimo srity,
netyčia išrado mechanizmą,
galintį perkelti gyvą būtybę didelius atstumus,
jei tik yra atitinkamos masės kūnas,
kad būtų galima grįžti.
Ir kaip įrenginys atsirado pas jus?
Mokslininkė nesutiko perduoti savo planų Imperijui.
Ji bijojo to, kam šis gali panaudoti įrenginį.
Žinote, ginkluotų karių perkėlimui į civilių gyvenamas vietas.
Bombų įsiuvimui į kalinius, kurie būtų perkelti
demonstracijos vidurį.
- Labai blogai. - Būtent.
Tikiu, kad principingas valdovas,
toks kaip jūs, teisingiau jį panaudos.
Bet ar jis saugus?
Matote, Koreloje esame girdėję baisių istorijų,
kaip žmonės, persikėlę į kitas planetas, susmunka agonijoje.
Ne. Nesijaudinkite, Komandore, gerai?
Viskas, kas yra bioelektriniame kūno lauke,
keliauja kartu.
Taigi, paliekami tik dalykai, nesantys kūno dalimi.
Drabužiai ir panašiai.
Norite pasakyti, atvyksti nuogas?
Ne, ne nuogas.
Rokiruotės atlikėjas peršoka į kito žmogaus drabužius.
- Aišku. - Be abejo, turiu valdymo apyrankę.
o asistentas ant takelio prie mano erdvėlaivio
turi tokią pat apyrankę kaip jūsų.
Ji galėtų būti padirbta.
Taip.
Viskas gali būti padirbta, nebent tai nutinka jums.
Pasivarginote atsiųsti apyrankę, taigi, panaudokit ją.
Atsiprašau, ką? Aš...
Užtikrinote mus, kad tai saugu...
- todėl perkelkit mane. - Bet ne. Negaliu.
Yra taisyklės, draudžiančios aristokratų ir prasčiokų bendravimą.
Aš jums atleidžiu. Padarykit tai, arba pamausiu jūsų galvą ant kuolo.
Jei taip reikalaujate.
Korelos piliečiai, man didelė garbė.
- Kiek už jį nori? - Taip, jau vėlu.
Persigalvojau.
Smogike.
Jis turi Korelos akį!
O šūdas.
Hoberai Melou, jūs suimamas.
Jumyse - deimantai, Melou.
Taip. Mano bioelektriniame lauke.
Atsargiau su juo.
Tai retas vintažinis vynas.
Nuimkit nuo jo įrenginį.
Leiskite man.
Po teismo noriu atgauti tą vyną.
Nebus jokio teismo.
Komandoras Argas jau įsakė įvykdyti jums mirties bausmę.
Palydėsiu jus pas Imperijų, kai jausitės pasirengęs.
Ne.
Noriu stoti prieš Dienį toks.
Čia - vyras, kokiu jis mane pavertė.
Ačiū, Imperijau.
Aš dėkingas, kad nebesu Lepsyje.
Taip, užuodžiu dėkingumą.
Tu čia ledi Demerzelės malonės dėka, ne mano.
Erdvėlaivis, atskraidinęs tave čia, gali taip pat lengvai parskraidinti atgal.
Ledi Demerzelė sakė, kad Gleivenas dar gyvas.
- Gleivenas... - Nežaiskit.
Jis laukia už tų durų.
Pamatysi jį, kai pasikalbėsime.
Jei pokalbis praeis gerai, rasi jį gyvą.
- Kokia misija? - Žvalgyba.
- Sivenoje turime informatorių. - Tai šnipo darbas.
Sivena nekelia karinės grėsmės.
Nebent jie pavers kaktusus ginklais.
Tai dėl ko iš tiesų nerimaujate?
Prieš gerą šimtą metų Haris Seldonas stovėjo ten, kur stovi tu.
Jis pareiškė galįs įsteigti Fondą,
kuris numatys ateitį ir sutrumpins artėjantį tamsos amžių.
Dabar manau, kad tai tebuvo gudrybė, jog išloštų saviškiams laiko ir erdvės.
Šiuo metu jo pasekėjai garbina jo atminimą
ir verbuoja narius Imperijos pakraščiuose.
Noriu, kad išsiaiškintum, ar Fondas kelia man grėsmę.
Jie gali matyti ateitį?
Tai būtų vienas iš dalykų, kuriuos tau reikia išsiaiškinti.
Priverstiniai darbai jį atbukino.
Išveskite jį.
Nužudykite sutuoktinį.
Galiu kalbėti atvirai, Imperijau?
Ir privačiai.
Tik dviese?
Sutinku.
Broliai.
- Kalbėk. - Jūs - arogantiškas priekabiautojas.
Jei atsigabenot mane čia tik tam, kad nužudytumėt, tada dar ir kvailys.
Kai nepaklusai mano įsakymams mūšyje, užtraukei man gėdą.
Žmogus tą iškęstų, bet imperijus - ne.
Imperija gyva pagarba. Jai jos reikia, kad išgyventų.
Taip pat ir planetinių sistemų.
Ir jei tas Fondas jas atplėšia,
tada jums reikia pačios efektyviausios flotilės.
20-oji flotilė nebe tavo.
Kurgi ne.
Ir svarbiausia - ne pagarba suknistam Imperijui.
Pastačiau jus į kvailio vietą, ar ne?
Jus.
Vienintelį šitaip atrodantį žmogų,
nė per šviesmetį nepriartėjusį prie mūšio.
- Nori man suduoti? - Suduoti?
Norėčiau nuplėšti jūsų suknistą galvą.
- Pirmyn! - Daviau priesaiką, jūs mano imperatorius.
- Suduok man. - Ne.
- Suduok arba užmušiu tavo vyrą. - Dar vienas žaidimas?
Kokio atsakymo aš ieškau? Noriu, kad suduotum,
nes žinosiu, kad galiu tave valdyti, grasindamas tavo vyrui,
ar noriu, kad susilaikytum ir parodytum, kad bet kokia kaina ginsi Imperiją?
Vienas iš tų pasirinkimų garantuos tau viską.
Kitas parsiųs į kasyklas kaip našlį.
Aš daviau priesaiką.
Nesmogsiu savo Imperatoriui.
Net dėl Gleiveno gyvybės?
Mano vyras miręs jau šešerius metus.
Gleivenai?
Taip?
Tai aš.
Belai?
Jie mane čia atvežė...
Maniau, tai reiškė, kad mirei.
Man pasakė...
Man pasakė, kad tu mirei.
- Prieš šešerius metus. - Belai, bandžiau tau perduoti žinią.
- Jie grasino tave nužudyti, jei bandysiu. - Nieko tokio.
Viskas gerai, Glėjau.
Tie prakeikti žiaurūs niekšai.
Galvok, ką kalbi.
Mes vėl jiems tarnaujame.
Nekalbant apie tai, kad esam jų rūmuose.
Tarnaujame?
Tokia šukuosena neatitinka taisyklių.
Ne, aš...
Aš vis dar 713-as.
Aš purvinas.
Mano dantys...
Aš utėlėtas.
Viskas gerai.
Man taip gaila.
Štai ir tu.
Taip.
Tai aš.
Tai koks buvo teisingas atsakymas?
Nežinau.
Pažvelgiau jam į akis, jis atrodė stiprus žmogus.
Štai taip.
Norėjote tokio, kuris nesvyruotų.
To, kuris pasirinktų ir gintų savo nuomonę. Gera taisyklė.
Atsisakiau gerų taisyklių arba genetinių gerų taisyklių prisiminimų.
Ar žinai, kaip mums pasisekė, kad turime tave?
Jums viskas gerai.
Jums gerai sekasi.
Jūs - Imperijus.
Tęsk.
Sakau tau, ji atrodė gyva.
Bet Kalė, tikroji, mirė prieš šimtus metų.
Net neįsivaizduoju, kas tame urve su juo.
Kažkas ne taip.
Visa ši planeta kažkokia ne tokia.
Šešios valandos beveik praėjo.
Tada paliksime jį čia.
Turime tam svarią priežastį.
Žinau.
Jis ne Haris. Jis - skaitmeninis simuliakras.
Ir jis buvo įkalintas daugiau nei šimtą metų.
Net jis pats sakė, kad tokia izoliacija gali išvaryti iš proto.
Ne mane reikia įtikinti.
Klausyk, kad ir kokia Hario versija tai būtų...
jis mane gąsdina.
O judu kartu...
Gaale, jis vos tavęs neuždusino.
O tu jį paskatinai.
Jei pasakysi: „Išskraidink mus iš čia“, iškart kylam.
Bet?
Bet nemanau, kad tu to nori.
Tu ir jis, judu turite savo kalbą.
Aš jos nemoku.
Klausyk, aš tik sakau...
tu panašesnė į jį, nei norėtum pripažinti.
Gal tu ir teisi.
Jis buvo mano dievukas.
Tėvo figūra, kurios, kaip save įtikinau, man reikėjo.
Taip, su tėvais taip jau būna, ar ne?
Jie niekad nebūna tokie, kaip įsivaizduoji.
Mano tėtis sakydavo...
„Neleisk, kad moralė sutrukdytų tau pasielgti teisingai.“
Todėl tiesiog paklausk savęs, Gaale,
jei padėtis būtų atvirkščia, ką darytų Haris?
Jis išskristų, blemba.
Įdomu, kas čia vyksta? Kažkokia šventė?
Pirmas kalinys mirs nuo Titano smaigo.
Nagi!
Taip!
Veskit kitą!
Antras kalinys.
Hoberas Melou.
Ne, blemba!
Mirtis nuo Titano smaigo!
Hoberas Melou!
- Hoberai! - Labas.
Taip!
Dabar aš gan užsiėmęs.
Užsičiaupk, subine. Atėjom tavęs išlaisvinti. Tavęs reikia Fondui.
Vakar atsivėrė Saugykla, ji pareikalavo tavęs.
Poli Verisofai, nesu sutikęs kito žmogaus, kuris pasirodytų taip ne laiku!
Smogike Volik.
Nenoriu gesinti jūsų entuziazmo, bet, akivaizdu,
kažkas nutiko, ir manęs prireikė Fondui.
Taigi, gal galėtumėte nevykdyti man mirties bausmės?
Nesiklauso, Poli.
Tu iš žynių? Tikras pokštininkas, ar ne?
Galėčiau pripasakoti daug istorijų, jei man nevykdytų mirties bausmės.
Smogike Volik, tai jūsų dizainas?
Labai veiksminga. Jauku.
Jūsų Kilnybe,
prašau suteikti man leidimą susitikti su Hoberu privačiai,
kad jam netektų išvykti nepasirengus
į didžiosios Galaktikos dvasios glėbį.
Jūs - švelniaširdis?
Vienas iš Fondo taip vadinamų žynių?
Buvau taip apmokytas.
Kiekvienas žmogus turėtų paruošti sielą prieš kelionę pas protėvių dvasias.
Deja, Hobero sielą turėsite paruošti po mirties.
- Mirtis ant Titano smaigo! - Ne!
Tučtuojau sustokit, po galais!
Galaktikos dvasios vardu mes paklūstame.
Jūsų Kilnybe, mirtis - toks neatšaukiamas fenomenas. Tikrai...
Juk turėtų būti alternatyva?
Deja, nėra.
Bet ačiū už atsisveikinimo dovanas, Magistre pirkly.
Šįvakar pasimėgausiu vynu.
Tark paskutinius žodžius, kvaily.
Korelos piliečiai,
gimiau skurdžioje šeimoje ir gyvenime sutikau daug kliūčių.
Turbūt reikėtų galvoti ne apie praeitį, bet apie ateitį, kurią iš manęs atims.
Apie gerus darbus, kurių nebeatliksiu.
Apie nepažįstamuosius...
kurių nesutiksiu.
Priešus, kuriuos galėjau paversti draugais.
Bet nelemta.
Pernelyg įžūliai žaidžiau, dabar suprantu.
Ir štai aš čia, niekaip negaliu išvengti šacho ir mato.
- Gana! - Ir aš...
Meskit ant jo smaigą!
Šiaip jau, aš nebaigiau.
Aš nebaigiau! Aš tik...
Kas per velnias čia vyksta?
Po galais, ištraukit mane iš čia. Aš ne Hoberas Melou.
Čia Komandoras! Stabdykit smaigą!
Hoberai Melou, šūdžiau tu!
Rankų miklumas, Jūsų Kilnybe.
Sukeitimą atlieka šis daikčiukas, o ne apyrankė.
- Poli, visada malonu. - Sustabdykit jį!
Jis labai pasitiki savimi.
Jis siaubingas.
- Ar toli jis gali pasprukti oro jachta? - Praneškite kosminiams uostams!
Jis žino, kad turime erdvėlaivį. Jis jį paims!
Jis paims „Dvasią“!
Nagi, lipkit!
Konstanta!
Sveiki atvykę. Smagu, ar ne? Man prireiks jūsų prieigos asmeninių kodų.
Nešoksime į jokią įstatymų nepaisančią zoną, kurios koordinates suvedei.
Ką? Jums labiau patiktų, jei mus nušautų? Geriau jau šokim...
Neleisk jam prie manęs artintis.
Labas.
Išleiskite mane arčiausiame asteroide.
- Mums tavęs reikia Terminuse. - Neskrisiu į Terminusą.
Gal galėtum ją nutildyti? Bandau pilotuoti.
Nepaimsi gelbėjimosi kapsulės.
Klausykit, jei manot, kad neskriausiu jūsų vien dėl to, kad esat moteris, aš...
Kas tai? Mane padūrėt, ar tai turėtų...
Kas tai...
Štai taip.
Viską išvemk.
Gavai viską, ko norėjai.
Galėtume dingti.
Imperijus su tavim pasielgė siaubingai, Belai.
Jis siaubingai pasielgė su manimi.
Todėl negalime tiesiog pabėgti.
Silpnam Imperatoriui reikia stipraus generolo.
Ir jis to generolo bijos.
Visada galvos apie perversmą.
Jis tave įkalino ne dėl kažkokio neįvykdyto įsakymo,
o dėl to, kad žmonės tave myli.
Tai nesvarbu.
Aš ne revoliucionierius, Gleivenai, ir ne dezertyras.
Imperatoriaus valdiniai, visi tie trilijonai žmonių, jie tik...
jam jie - nesvarbūs.
Taigi, kaip žmogus, kuris yra svarbus, turiu pareigą juos ginti, Glėjau.
- Juos visus. - Dabar pat?
Belai, tau reikia laiko atsigauti.
O mums reikia laiko vėl atrasti vienas kitą.
Būsiu šalia, kas benutiktų.
Bet sakau tau,
kai Imperijus tave užmina, lieka žymė.
Ir ji nedingsta, kai jis pakelia koją.
Taigi, būsi šalia kiekvieną minutę, ar ne?
Ieškosi žymių ant mano veido.
Jos tau ne ant veido.
Artėjame prie „Lemties“. Pasirenkite nusileidimui.
Esmė ta pati.
Kol vadovauja šitas Dienys,
dėl visų tų žmonių gerovės
negaliu sau leisti suvesti sąskaitų.
Buvau pasirengęs tokiems tavo žodžiams, todėl išsaugojau jį tau.
Generole.
Ramiai.
Sveiki sugrįžę namo, generole Riosai.
Gera grįžti, Šviesos-lenkėja.
Tikiuosi, per tuos metus, kuriuos praleidot spaudžiamas traukos,
nepamiršote, kaip klostoma erdvė.
Nepasiėmėme vėmimo maišelių į šią kelionę.
- Pasiilgau jūsų pokštų, Lenkėja. - O aš - jūsų šypsenos, generole.
Tiek metų kasėte opaleskus,
bet man teparnešėte dulkelių panagėse.
Juokauju, generole.
Imperija nebūtų suvaldžiusi mano žmonių, jei nebūtų jų smaugusi.
Nustatykite kursą į Pakraščius.
Dar nevėlu atšaukti įsakymą.
Šuolis nustatytas.
Jau vėlu.
Visi į šuolio valdymo punktus.
Puiku. Sukursime Antrąjį Fondą be Hario.
Kylant gali pakratyti.
Perspėjimas. Planetos paviršius per plonas.
- Tau viskas gerai? - Taip.
- Vieta nestabili. - Taip, ačiū.
Viskas gerai. Mes tik...
O šūdas.
Jei planeta negyvenama, nereiškia, kad mes čia vienos.
- Ištrauk mus! Išskraidink! - Taip, bandau!
Atsargiai!
Nagi.
Beveik.
Kas per velnias ten buvo?
Mes jų atsikratėme?
Ne. Jie tiesiog apsisuko. Tarsi būtų užuodę kažką kitą.
Neįmanoma. Ant šio akmens nėra kitų gyvų būtybių be mūsų.
Palauk.
Zondai fiksuoja kažkokį aktyvumą tuose paminkluose.
Ką?
Gyvybės forma.
Gal ta Kalė buvo gyva.
Ten kažkas kvėpuoja.
Tai Haris.
Ką? Ne, ten negali būti Haris.
Sakau tau, tai jis. Tai Haris.
Apsigręžk.
Nėra kur nusileisti.
Nutupdyk mus ant rankos.
Atverk oro šliuzą.
Turi priskristi arčiau!
Užčiuopiau pulsą, Salvore.
Jis tikras. Jis gyvas.
Kas tu?
Gaale, paskubėk. Tie padarai nugriaus visą kalną.
Turi pabusti.
Salvore, pakelk mus!
Laikykis!
Hari, pabusk. Nagi.
Pabusk.
Kaip gali turėti kūną? Kaip tai įmanoma?
Nežinau.
Išvertė Sandra Siaurodinė