Det blev en thespier mindre att slåss om resterna.
Vi närmar oss koordinaterna.
De kejserliga nanobotarna,
programmerade för snabb läkning och identifiering…
…kodade för tillgång till varje Imperieskepp.
eller vad som hände besättningen.
Hur vet ni ens om det är ofarligt att närma sig?
Det är det inte.
Kan nån av gruvbaserna fortfarande ha aktiva kommunikationer?
Okej, lystring. Det är ett språng på 10 000 meter.
Invictus automatiska kanoner
uppfångar inga föremål som är mindre än två meter i diameter.
Om vi sprider ut oss och rör oss kontrollerat bör vi vara osynliga för dem.
Jag hoppar på tre.
Ett. Två…
Bra gjort, väktare.
Sal, min dräkt funkar inte. Det går inte.
Styrraketerna funkar inte.
Nej, nej.
-Jag kan inte nå… -Jag har dig!
-Sal! Nej, tillbaka. -Hugo! Nej.
Nej. Hugo.
Svälj sorgen, väktare. Vi har inte tid med den nu.
Luftslussen är ditåt. Kom.
Att inte knäböja hade varit att motsäga min tro.
Så du knäböjde inför en demagog.
-Jag knäböjde inför Modern. -Ursäkta, vadå?
Jag känner inte till det ordet,
som det moderlösa vidunder jag är.
Ni vet att jag inte instämmer i Halimas åsikt.
Det får jag verkligen hoppas. Du är knappast ett med reinkarnationscykeln.
Vad skulle Halima säga om hon visste om det, undrar jag?
En förklaring som bekvämt nog rättfärdigar dina handlingar.
Detta är min fråga:
Ville du knäböja?
Jag är lojal mot kejsaren framför allt annat.
Den korrekta titeln är "kejsare".
Säkert en mycket ädel död.
Jag vet inte riktigt vad ni väntar er att jag ska säga.
Vad är det du vill ha?
Ett slut på den genetiska dynastin.
Om du överväger erbjudanden, överväg följande.
Fel?
Du har ingen uppfattning om vad min dynasti har åstadkommit.
-Mina bröder och jag… -Bröder? Ni är inte bröder.
Ni är ekon av en död mans ego,
med en medfödd oförmåga att inse allt ni saknar.
En själlös varelse kan inte se in i sig själv.
Du kommer att tillbringa livet med att ropa ut i intet.
Det enda skälet till att ni kom hit
är att ni vet att folk lyssnar på mig.
Som förberedelse för ert besök
Påminn mig, hur många människor krävdes för att fälla er Stjärnbrygga?
Hotar du mig?
Ta skydd!
Nej!
Fortsätt framåt.
Manöverpanelen. Här borta.
Och nu gravitation. Var beredda.
Ett språng vart?
De vet inte. Det var så legenden föddes.
Därför blev Invictus ett spökskepp.
Besättningen förlorade nog kontrollen,
och skeppet började ta språng mellan olika slumpvisa koordinater.
De blev strandsatta långt ute i mörkret nånstans,
Vi kan församla ett team för att begränsa Halimas budskap,
datafilter som larmar vid vissa fraser. "Genetiska dynastin."
Nej.
Jag vägrar att låta henne ta initiativet.
Om hon åkallar nåt större än jag, tänker jag göra detsamma.
Jag ska bevisa att både hon och Seldon har fel.
Enligt Zephyr Halima är jag själlös
och därför oförmögen att växa.
Jag vädjar till de Tredubbla gudinnorna.
…och vem som har fel.
Jag tog med en sak åt er.
Färgjusteringslinser.
Så ni kan se rött och grönt.
Tack.
Men det skulle väcka uppmärksamhet.
De älskar kålväxter.
För mig är de så bittra att jag knappt kan äta dem.
Jag sätter på mig skorna i omvänd ordning.
Jag pekar på saker med fingret annorlunda krökt.
Jag äter stärkelserik mat före kött istället för tvärtom.
Om de märker linserna kanske de märker allt annat också.
Vore det så hemskt?
Jag ska visa dig.
Det finns mer.
Är de levande?
På sätt och vis.
Och hans första.
Det kan de inte. Ni är ju kejsaren.
Inte mer än han.
Mitt jobb, meningen med min existens, är att vara en perfekt kopia.
De låter ingen förrymd kejsare leva fritt. De låter döda mig.
Då ser vi till att de inte kan hitta er.
Mitt ansikte är mest lättigenkännligt i hela galaxen.
För övriga Trantor symboliserar det en möjlighet.
Kommer jag igenom säkerhetskontrollen?
Den är dold.
Följ med mig.
Eller borde vara.
Självklart.
Jag lärde mig om Trantor. Resten av det.
Vi är Trantor.
Inget utanför palatsmurarna är viktigt.
Dator, vad tittar jag på?
Hari Seldons kvantmedvetandeprotokoll.
Det är ett slags projektion.
Dator, identifiera problemet med Hari Seldon-protokollet.
Inkomplett neurallänk.
Hjälp mig.
Dator, vad var länkningens källa?
Initierad genom Raych Foss ankomstprotokoll.
Kan du starta om det?
Auktorisering krävs.
-Hari, kan du höra mig? -Hjälp mig.
Lyssna på mig. Fokusera på min röst. Det här är Gaal.
Koncentrera dig på min röst.
Det här är det nuvarande. Det är nutid.
Bra, Hari. Följ min röst.
Nåt måste ha gått fel.
Var är Raych?
Han skickade mig istället.
Det skulle han inte göra. Du skulle leda den Första Stiftelsen.
Det visste han.
De möter snart sin första kris. Vem för befälet?
Lewis Pirenne, antar jag.
Han klarar dem genom uppbyggnadsskedet,
men för fortsättningen behöver de nån som du.
Det visste Raych. Var är han?
Det är svårt att förklara.
Du är död, Hari.
Det vet du väl?
Raych mördade dig.
De tror att jag hjälpte till.
Va? Varför?
Jag gick till din hytt. Jag avbröt honom.
Varför, Hari?
Hari? Varför gjorde han det?
Hari?
Vi tar deras vapen och utjämnar oddsen.
Jag är ingen kämpe. Det är ingen av oss.
Det är nästan ingen, förrän de inte har nåt val.
Lewis!
Nej!
Det kan finnas fler barriärer och spärrar att åsidosätta.
liksom mitt folk inte kunde det.
Hela Trantor kommer att vara en hög med giftig aska,
Auktorisera återställande av livsuppehållande system.
Hari?
-Auktorisera återställande… -Hari, snälla.
-…av livsuppehållande system. -Hari. Snälla.
Snälla.
Jag är skyldig dig en förklaring, Gaal.
Det inser jag nu.
Varför gjorde Raych det?
Jag förstår inte. Varför dödade han dig?
Min död var ett nödvändigt villkor för Planens framgång.
Jag förstår inte.
Stiftelsen behöver mer än en människa som inspiration.
Den behöver en myt som varar i flera århundraden.
Och det fungerade.
Minns du våra dödlighetsprojektioner för Terminus?
De var 34,2 procent.
Den verkliga siffran var bara hälften.
Min död enade Stiftelsen.
Stiftelsen är ingen religion, Hari.
Och du är ingen gud.
Nej. Gudar är osårbara för knivar.
Men de kan dödas. Om man slutar tro på dem.
Jag kan inte tro det. Visst, du är egoistisk,
men jag tror inte att du skulle offra ditt liv för att förvandlas till det här.
-Varför inte vänta tills… -Jag har Lethesyndromet.
Hade Lethesyndromet.
Min far hade det också.
När symptomen uppträder försvinner den kognitiva förmågan snabbt.
Att vi skulle starta Stiftelsen tillsammans.
Ja.
Det sa jag högt och ofta, eller hur?
Så ofta att jag själv blev trött på det.
Helicon. Hemma.
Asteroidbältet omger…
Helicons mörka stjärna.
Det har hållit din hemvärld dold i alla dessa år.
Jag vet var vi är, Hari. Det är varför som är problemet för mig.
Du visste mycket väl vilken uppmärksamhet det skulle ge dig
och faran du utsatte din familj för.
Du gjorde ett val, Gaal.
Du ville ha ett annat liv än det som var utstakat för dig.
När vi ställdes inför kejsaren,
valde du att ljuga för honom.
-Och det är ditt fel, inte mitt. -Är det?
Våga inte skylla på mig.
Du skulle inte ha varit i närheten av min hytt kvällen jag dog.
Jag kände det i luften.
Jag… fick en känsla.
86 981 827.
Vad för en känsla? Ett minne? En syn? Vad?
Ett tvång?
Som om min kropp visste nåt innan jag gjorde det.
Hari, himlen.
Som att veta att Stjärnbryggan skulle falla.
Du utvisar oss.
Jag beklagar.
Jag tror att jag kan känna framtiden.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson